Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2026  	Справа №607/25399/25 Провадження №2/607/1079/2026	

місто Тернопіль 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,
представника позивачки, адвоката Парубія І. М.,
представника відповідача, адвоката Кметика В. С.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 вересня 1990 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції було зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис № 1561 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
У шлюбі у сторін народилося троє синів, двоє з них уже повнолітні, а неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя втратило почуття взаємної поваги та любові, перестало вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Фактично сім`я припинила своє існування, подружжя проживає окремо. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Примирення між сторонами неможливе, ОСОБА_1 заперечує щодо примирення.
Ухвалою судді від 09 грудня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/25399/25; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 
Представник ОСОБА_1 – адвокат Парубій І. М. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених. 
Представник ОСОБА_2 – адвокат Кметик В. С. у судовому засідання щодо розірвання шлюбу не заперечував, проте заявлені судові витрати вважав надмірними.
Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будь–якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 22 вересня 1990 року відділом ЗАГСУ міськвиконкому, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , після одруження прізвище дружини – ОСОБА_5 , 22 вересня 1990 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1570. 
Водночас суд зауважує, що згідно витягу із застосунку «Дія» номер актового запису про реєстрацію шлюбу між сторонами 22 вересня 1990 року, зазначено як 1561, про що 22 вересня 1990 року видано свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
У сторін є спільний неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 31 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.
Отож, судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення.
За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).
Так як відповідач визнав позов, про що його представник повідомив у першому судовому засіданні, слід повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору – 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76–78, 142, 206, 247, 258–268, 273, 352–355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, 
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між  ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ,зареєстрований 22 вересня 1990 року відділом ЗАГСу міськвиконкому, актовий запис № 1570.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн.
Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації:  АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя        О. Герчаківська