Справа №403/741/25 провадження № 2/403/212/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:      головуючого судді Атаманової С.Ю.,        при секретарі судового засідання Могиленко К.А.,     
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

В С Т А Н О В И В :
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.  

У грудні 2025 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», банк) звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26 листопада 2018 року в розмірі 45127,11 грн. станом на 21 жовтня 2025 року, яка є заборгованістю за тілом кредиту у зазначеній сумі.
Позов обгрунтовано тим, що в рамках проекту «Monobank», особливістю якого є здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www.monobank.ua.terms та/або http://www.monobank.com/ua.terms та/або в Мобільному додатку. 26 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив факт ознайомлення та отримання примірників вказаних документів у мобільному додатку, а також зобов’язувався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 19530,32 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . АТ «Універсал Банк» свої зобов’язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач, будучи зобов’язаним здійснювати погашення заборгованості за отриманим кредитом шляхом внесення грошових коштів у розмірі не менше щомісячного мінімального платежу, в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого станом на 27 січня 2024 року прострочення зобов’язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, а вся заборгованість стала простроченою. 
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 3028,00 грн.. 
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву АТ «Універсал Банк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подав.

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник позивача АТ «Універсал Банк» згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, прохав суд розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.2).
Згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.1).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін задоволено частково, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.55-56).
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 04 лютого 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 , звернувшись до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг (відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 у гривні та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану в додатку), підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (далі - анкета-заява, анкета-заява від 26 листопада 2018 року) та підтвердив свою згоду на те, що ця анкета-заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір, кредитний договір), умови якого він зобов’язується виконувати. Відповідач підтвердив факт ознайомлення із вказаними документами та отримання їх примірників у мобільному додатку (а.с.25). 
В заяві-анкеті від 26 листопада 2018 року (пункт 6) відповідач ОСОБА_1 також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором, визнав даний електронний підпис аналогом його власноручного підпису та підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.
Факт підписання 26 листопада 2018 року зазначеної вище анкети-заяви відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був. 
Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. станом на 05 червня 2019 року, який в подальшому 16 серпня 2019 року був збільшений до 10000,00 грн., 25 січня 2020 року - до 15000,00 грн., 19 лютого 2020 року - до 20000,00 грн., 30 червня 2020 року - до 30000,00 грн., 11 січня 2021 року - до 40000,00 грн., а 27 лютого 2022 року - до 19530,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_3 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 зі строком дії до 10/30 (а.с.23, 24). 
Факт встановлення на вказаний картковий рахунок відповідача кредитних лімітів у зазначених вище розмірах та використання, починаючи з 04 жовтня 2019 року, наданих банком кредитних коштів (в тому числі шляхом зняття готівки, розрахунків при купівлі товарів та продуктів в супермаркеті) підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 , в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей (а.с.17-22).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №б/н від 26 листопада 2018 року заборгованість відповідача за наданим кредитом в період 04 жовтня 2019 року по 21 жовтня 2025 року складає 45127,11 грн., яка є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту) у зазначеній сумі. Заборгованість за відсотками, пенею та комісією - відсутня (а.с.8-15).
Як вбачається із виписки по особовому рахунку відповідача, за період з 05 червня 2019 року по 21 жовтня 2025 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 складає 45127,43 грн.. Сума витрат за вказаний період складає 646046,62 грн., а сума зарахувань - 600919,54 грн. (а.с.17).
Під час судового розгляду відповідачем з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування ним кредитними коштами, а також здійснення платежів на погашення отриманого кредиту в зазначених вище розмірах.
Крім того, на підтвердження досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору банком до позовної заяви були додані: витягу з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank та витягу з тарифів обслуговування за цією карткою, які відповідачем ОСОБА_1 не підписані (а.с.26-27, 33-34, 35-37). 

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 26 листопада 2018 року відповідачем по справі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, в якій сторони погодили надання позивачем грошових коштів (кредиту) відповідачу, як клієнту, а також випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , яка містить відомості про користування відповідачем платіжною карткою в межах наявних на ній грошових коштів з 04 жовтня 2019 року та здійснення періодичних платежів по погашенню заборгованості за отриманим кредитом, починаючи з 19 листопада 2019 року.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Судом встановлено, що позивач АТ «Універсал Банк» згідно умов укладеного між сторонами договору від 26 листопада 2018 року виконав взяті на себе зобов’язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти шляхом встановлення на його картковий рахунок кредитного ліміту, що безпосередньо підтверджується випискою по цьому рахунку. 
Натомість відповідач зобов’язання за вказаним договором не виконував належним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірах, визначених укладеним між ним та банком договором.          Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором про надання банківських послуг від 26 листопада 2018 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 21 жовтня 2025 року складає 45127,11 грн., яка є сумою заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). 
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 за відсотками згідно умов укладеного між сторонами договору - відсутня.
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання нею зобов’язань за укладеним з банком договором, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості та її розміру.
Щодо правомірності нарахування позивачем відсотків за користування відповідачем наданим кредитом без визначення строку кредитування, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що укладений 26 листопада 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг (шляхом підписання анкети-заяви) не містить кінцевого строку повернення відповідачем кредиту.
Натомість у паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank строк кредитування (строк кредитної лінії) визначений у 25 років з правом автоматичного продовження (а.с.35).
Аналогічний строк встановлений і в п.5.26 розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, копія витягу із якого була додана представником позивача до позовної заяви (а.с.32 зворот).
Зазначені паспорт споживчого кредиту та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» не містять підпису відповідача ОСОБА_1 про його ознайомлення з ними, а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами по справі 26 листопада 2018 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви.
Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, та правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, які відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк дії договору, тобто кінцевий термін повернення відповідачем кредитних коштів.
За змістом ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №149/1499/18 (пункти 35, 37), правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного терміну є різними за змістом. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Подібний висновок щодо застосування приписів ЦК України про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами викладений також і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91).
Як вбачається з позовної заяви, 27 січня 2024 року позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_1 повідомлення «пуш» про істотне порушення ним умов договору (прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів) та про необхідність погасити суму заборгованості.
Доказів на спростування зазначеної обставини відповідачем суду надано не було.
Отже, з урахуванням моменту пред`явлення позивачем, як позикодавцем, вказаної вимоги відповідач мав повернути суму кредиту до 27 лютого 2024 року включно.
Судом встановлено, що сума заборгованості за наданим кредитом - 45127,11 грн. була визначена позивачем станом на 21 жовтня 2025 року, однак нарахування процентів за користування кредитними коштами після 02 листопада 2023 року банком не здійснювалось.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність нарахування позивачем процентів за користування кредитом за період до 01 листопада 2023 року включно.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.  
Судом враховується, що у даній справі ОСОБА_1 здійснював часткове виконання умов договору шляхом внесення грошових сум на погашення тіла кредиту та процентів (зокрема, 19.11.2019 - 6240,00 грн. 14.02.2020 - 10000,00 грн., 17.02.2021 - 12000,00 грн., 01.01.2022 - 13000,00 грн., 28.02.2023 - 1700,00 грн. відповідно); кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та тілом кредиту і її розміру.
На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов’язань за договором про надання банківських послуг ««Monobank» від 26 листопада 2018 року щодо сплати кредиту та інших платежів у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Універсал Банк» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 45127,43 грн.. 

VI. Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжного доручення №46206184943 від 21 листопада 2025 року позивачем по справі АТ «Універсал Банк» був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.50).
З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Універсал Банк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг - задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26 листопада 2018 року в загальному розмірі 45127 грн. 11 коп. (сорок п`ять тисяч сто двадцять сім гривень одинадцять копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Повне ім’я та найменування сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (місцезнаходження юридичної особи: вул.Оленівська, буд.№23 м.Київ, поштовий індекс 04080, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 09 лютого 2026 року.

Суддя С.Ю.Атаманова