ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 року м.Дніпро Справа № 908/879/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А.
при секретарі судового засідання Солодовій І.М.
Представники сторін: в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське виробниче підприємство “Снігурівський колос” на ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.11.2025р. у справі №908/879/25 (Суддя Давиденко І.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське виробниче підприємство “Снігурівський колос”, (57261, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Шевченкове (кол. Котляревська с/р), Шевченківська ТГ, вул. Погранична, буд. 2А),
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ПОЛЕТЕХНІКА”, (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 121В)
про стягнення 138 038,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕТЕХНІКА" про стягнення 63 542,66 грн безпідставно отриманих коштів, 36 620,71 грн суми процентів, нарахованих на суму основного боргу за статтею 536 Цивільного кодексу України, 6 089,65 грн 3 % річних за статтею 625 Цивільного кодексу України та 31 784,98 грн інфляційних втрат, а всього 138 038,00 грн заборгованості.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/879/25 позовні вимоги ТОВ "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" до ТОВ "ПОЛЕТЕХНІКА" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕТЕХНІКА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" 63 542 грн 66 коп. попередньої оплати, 6 089 грн 65 коп. 3 % річних, 31 784 грн 98 коп. інфляційних втрат та 1 779 грн 75 коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
09.06.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява ТОВ "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/879/25 щодо розподілу судових витрат та стягнення з ТОВ "ПОЛЕТЕХНІКА" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 694,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.11.2025 у справі № 908/879/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/879/25 залишено без розгляду.
Справу № 908/879/25 розглянуто за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Рішення ухвалено 02.06.2025, повний текст складено 02.06.2025, а тому докази, визначені частиною 8 статті 129 ГПК України, мали бути подані заявником не пізніше 07.06.2025.
Суд першої інстанції зазначив, що позивач у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складає 20 000,00 грн, а також зазначив про укладення договору № 5 від 01 квітня 2025 року про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським об`єднанням «Шарк» та повідомив, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, буде надано позивачем до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України.
Місцевий господарський суд констатував, що заява про ухвалення додаткового рішення разом з доданими до неї документами подана ТОВ "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" до суду 09.06.2025 — після закінчення строку, встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України, та не містить клопотання про поновлення пропущеного строку.
Суд першої інстанції послався на правову позицію, викладену у пунктах 57-58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, згідно з якою заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску.
Також суд послався на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 907/568/22 та в постанові від 26 травня 2023 року у справі № 910/13813/21.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою, через систему “Електронний суд” Товариство з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське виробниче підприємство “Снігурівський колос” подало апеляційну скаргу, в якій просить cкасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.11.2025 у справі № 908/879/25 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вирішити питання про розподіл судових витрат за наслідками апеляційного розгляду справи.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
Апелянт вважає висновок суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі надуманим та хибним, а саму ухвалу такою, що постановлена з грубим порушенням вимог процесуального права.
Апелянт посилається на положення статті 116 ГПК України, зокрема на частину 4 цієї статті, відповідно до якої якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Апелянт зазначає, що рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/879/25 було ухвалено 02.06.2025. Зазначене рішення надійшло до електронного кабінету представника позивача адвоката Філевського Р.М. в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 02.06.2025 о 18 год. 46 хв., а тому докази, визначені частиною 8 статті 129 ГПК України, мали бути подані позивачем не пізніше 07.06.2025.
Апелянт звертає увагу, що 07.06.2025 є суботою, тобто вихідним (неробочим) днем. Тож першим після нього робочим днем був понеділок, 09.06.2025, в який і мала бути вчинена відповідна дія позивачем — подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Апелянт наголошує, що саме так і вчинив позивач — подав заяву про ухвалення додаткового рішення 09.06.2025 (що визнає та самостійно констатує суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі).
На думку апелянта, відповідна дія (подання заяви) вчинена позивачем у встановлений частиною 8 статті 129 ГПК України строк, а висновок суду першої інстанції про його порушення є хибним з огляду на незастосування частин 4, 7 статті 116 ГПК України, які належало застосувати у спірних відносинах.
Щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги апелянт посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18, згідно з якими при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини 1 статті 252 КАС України (а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення, або судом не вирішено питання про судові витрати), судовий збір не сплачується.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕТЕХНІКА" подало заперечення на апеляційну скаргу ТОВ "СГВП "Снігурівський колос", в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.11.2025 у справі № 908/879/25 залишити без змін.
Заперечення обґрунтовані наступним:
Відповідач вважає ухвалу Господарського суду Запорізької області законною, обґрунтованою та такою, що ґрунтується на засадах верховенства права.
Відповідач посилається на те, що діючим законодавством України встановлені вимоги щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. На підтвердження цього висновку відповідач посилається на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2023 у справі № 910/13813/21, від 30.09.2021 у справі № 918/853/20, додаткову постанову Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.06.2024 у справі № 295/2123/18.
Відповідач зазначає, що у випадку подання стороною доказів поза межами строку, без відповідного клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску, заяву про вирішення питання про стягнення судових витрат необхідно залишити без розгляду, посилаючись на додаткову постанову Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2024 у справі № 907/568/22, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 712/8522/19.
Відповідач також посилається на необхідність розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, а також загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, посилаючись на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2024 у справі № 907/568/22, від 13.12.2023 у справі № 907/850/22, від 01.02.2023 у справі № 921/262/19, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 10.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2025 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи №908/879/25. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське виробниче підприємство “Снігурівський колос” на ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.11.2025р. у справі №908/879/25 (Суддя Давиденко І.В.).
12.12.2025р. матеріали справи № 908/879/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське виробниче підприємство “Снігурівський колос” на ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.11.2025р. у справі №908/879/25 (Суддя Давиденко І.В.). Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 03.02.2026 об 14:00 годин.
03.02.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

09.06.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське виробниче підприємство Снігурівський колос про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/879/25 щодо розподілу судових витрат та стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛЕТЕХНІКА витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 694,00 грн.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2025 року у справі №908/879/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське виробниче підприємство Снігурівський колос про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/879/25 залишено без розгляду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що:
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/879/25 позовні вимоги ТОВ "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" до ТОВ "ПОЛЕТЕХНІКА" задоволено частково.
Справу № 908/879/25 розглянуто за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Запорізької області від 05.11.2025, якою заяву ТОВ "Сільськогосподарське виробниче підприємство "Снігурівський колос" про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/879/25 залишено без розгляду.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Так, відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Судом першої інстанції встановлено, що справу розглянуто за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення ухвалено 02.06.2025, повний текст складено 02.06.2025.
Таким чином, п`ятиденний строк для подання доказів на підтвердження судових витрат розпочався 03.06.2025 та мав закінчитися 07.06.2025р.
У сторін відсутній спір відносно тієї обставини, що 07.06.2025р. є суботою та , відповідно, неробочим днем.
Відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Відповідно до статті 255 Цивільного кодексу України:
1. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.
2. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.
Оскільки 07.06.2025 припадає на суботу, яка є вихідним днем, колегія суддів виснує дотримання апелянтом п`ятиденного строку для подання доказів на підтвердження судових витрат, оскільки 09.06.2025 (понеділок) є перший робочий день після вихідного.
Заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подана позивачем 09.06.2025, тобто в останній день процесуального строку.
Таким чином, суд першої інстанції, визначаючи, що докази мали бути подані не пізніше 07.06.2025, не врахував положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, тобто не застосував норму матеріального права, яка підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Поняття “справедливе правосуддя” в сучасному розумінні має два аспекти:
- матеріальна справедливість, яка полягає в тому, що кожне судове рішення має бути справедливим по суті (тобто при вирішенні спірного питання повинні бути справедливо визначені права і обов`язки тих, хто звернувся до суду, або завдяки судовому рішенню має бути відновлена порушена справедливість);
- процесуальна справедливість, яка передбачає розгляд справи відповідно до певних судових процедур.
В аспекті зазначеного колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).
Вищенаведене дозволяє колегії суддів прийняти до уваги доводи апеляційної скарги як такі, що відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕТЕХНІКА", викладені в його запереченнях на апеляційну скаргу відхиляються як такі, що грунтуються на нерелевантній судовій практиці і не враховують положень норм матеріального права, які наведено колегією суддів вище.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у матеріальному та процесуальному сенсах, згідно встановлених вище фактичних обставин справи.
Відповідно, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське виробниче підприємство “Снігурівський колос” підлягає задоволенню, а оспорювана ухвала господарського суду Запорізької області від 05.11.2025р. у справі №908/879/25 скасуванню з направленням справи на стадію вирішення питання розподілу витрат, понесених в зв`язку із розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Сільськогосподарське виробниче підприємство “Снігурівський колос” на ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.11.2025р. у справі №908/879/25 – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.11.2025р. у справі №908/879/25 – скасувати. 
Справу №908/879/25 спрямувати до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду на стадію вирішення питання розподілу судових витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 09.02.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд