П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/2940/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 

03 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Боровицького О. А.  Курка О. П. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Олексієнко О.В., 
представника позивача: Шульженка Д. Ю.,
представника відповідача: Смутняка О. В.,
представника відповідача: Фуркала С. О.,
представника третьої особи: Балицького О. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" до Чернівецької міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "РІАЛ ТРАСТ" про визнання протиправним рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив: 
- визнати протиправним та нечинним рішення Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510";
- визнати протиправним та скасувати витяг № НВ-9918609282023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розташованої у м. Чернівці, вул. В`ячеслава Чорновола (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008) станом на 21.04.2023 з моменту його видачі.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та нечинним рішення Чернівецької міської ради від 26.02.2021 №118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510" стосовно затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки розташованої у м. Чернівці, вул. В`ячеслава Чорновола (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008).
Визнано протиправним та скасовано витяг №НВ-9918609282023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розташованої у м. Чернівці, вул. В`ячеслава Чорновола (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008) станом на 21.04.2023 з моменту його видачі.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Чернівецька міська рада подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.
Представник скаржника – Чернівецької міської ради та представник другого відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили суд задовольнити її повністю.
Представник позивача та представник третьої особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.02.2005 між Чернівецькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» (орендар) укладено договір оренди землі №1669 (зареєстровано в реєстрі за №532), відповідно до якого орендодавець на підставі рішення 26 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 04.11.2004 №565 надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку до 30.09.2014 загальною площею 13,5373 га з цільовим призначенням земельної ділянки: частина земельної ділянки 2,8700 га під водоймищем, частина земельної ділянки площею 1,9488 га під прибережною захисною смугою для рекреаційних цілей, частина земельної ділянки 8,7185 га для будівництва котеджного містечка. Земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах міста Чернівці за адресою: м. Чернівці, вул. Чорновола, економіко-планувальна зона №32, квартал 002, кадастровий номер 7310136600:32:002:0008. Цільове призначення земельної ділянки – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код 02.10).
Матеріалами справи підтверджується, що в подальшому сторонами неодноразово вносилися зміни до договору оренди землі від 03.02.2005 №1669, зокрема в частині розміру орендної плати та строку дії договору, шляхом укладення договору від 01.02.2006 про зміни до договору оренди земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за №513), додаткового договору до договору оренди земельної ділянки від 21.04.2015 (зареєстровано в реєстрі за №790) та додаткового договору №4/1669 від 29.07.2016 до договору оренди землі (зареєстровано в реєстрі за №913).
11.06.2016 між ТОВ «Ріал Траст» (сторона-1) та ТОВ «ІБК Груп 2014» (сторона-2) укладено договір про комплексну забудову, згідно якого сторони мають намір реалізувати проект комплексної житлової забудови на земельній ділянці у м. Чернівці по вул. В`ячеслава Чорновола, кадастровий номер 7310136600:32:002:0008.
Відповідно до пункту 3.1 договору про комплексну забудову, цим договором сторона-1 (ТОВ «Ріал Траст» делегувала стороні-2 (ТОВ «ІБК Груп 2014») виключне право (зобов`язання та відповідальність) вчиняти всі дії, в тому числі правочини, як замовник будівництва, що стосується проектування, отримання дозвільних документів, будівництва та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом комплексу в межах території забудови з урахуванням обмежень, визначених договором, а сторона-2 в рахунок отриманої інвестиції в якості отримання права на будівництво на території забудови – відчужує (або передає будь-яким іншим шляхом попередньо узгодженим між сторонами) на користь сторони-1 майнові права на об`єкти, що складають частку сторони-1 і визначені згідно із актом розподілу.
Пунктом 8.2.23 договору про комплексну забудову передбачено, що сторона-2 зобов`язується забезпечити своєчасну та повну компенсацію витрат сторони-1 із оплатою витрат (податків та зборів) за земельну ділянку за період, визначений цим договором.
Сторона-1 відповідно до договору про комплексну забудову, зокрема зобов`язується делегувати стороні-2 функції «замовника будівництва» в обсязі, визначеному цим договором та з урахуванням положень цього договору (п. 8.2.1); протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання договору, надати стороні-2 довідку ДПІ про відсутність заборгованості по орендній платі за земельну ділянку (п. 8.2.2); забезпечити своєчасну оплату за користування земельною ділянкою (п. 8.2.5) тощо.
Згідно пункту 1 додаткової угоди від 10.07.2015 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016, сторона-1 (ТОВ «Ріал Траст») та сторона-2 (ТОВ «ІБК Груп 2014») керуючись пунктами 7.8, 8.3.1, 8.3.17, 8.3.18 договору про комплексну забудову від 11.06.2016 погоджуються, що всі права та обов`язки, які передбачені по вказаному договору щодо будівництва об`єкта переходять до сторони-3 (ОП «Житлово-будівельний кооператив «Стокгольм-2»).
Згідно пункту 1 додаткової угоди №3 від 15.06.2016 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016, сторона-1 (ТОВ «Ріал Траст»), сторона-2 (ТОВ «ІБК Груп 2014») та сторона-3 (ОП «Житлово-будівельний кооператив «Стокгольм-2») керуючись пунктами 7.8, 8.3.1, 8.3.17, 8.3.18 договору про комплексну забудову від 11.06.2016 погоджуються, що всі права та обов`язки, які передбачені по вказаному договору щодо будівництва №2 черги будівництва (будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків (будинок №14), з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою по вул. В. Чорновола, м. Чернівці, Чернівецька область (будинок №14) та №4 черги будівництва (будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків (будинок №13) з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою по вул. В. Чорновола, м. Чернівці, Чернівецька область (будинок №13) переходять до сторони-4 (ОП «Житлово-будівельний кооператив «Стокгольм»).
Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №4 від 30.01.2017 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016, зі згоди сторони-1 (ТОВ «Ріал Траст»), сторони-2 (ТОВ «ІБК Груп 2014») та сторони-3 (ОП «Житлово-будівельний кооператив «Стокгольм-2») та сторони-4 (ОП «Житлово-будівельний кооператив «Стокгольм») змінено сторону-2 на сторону-5 (ТОВ «Чернівці-Моноліт»). Сторона-5 приймає на себе всі права, зобов`язання та відповідальність сторони-2, сторони-3 т сторони-4 згідно договору про комплексну забудову від 11.06.2016 з урахуванням всіх додаткових угод до нього. За стороною-3 та стороною-4 залишаються права та обов`язки передбачені додатковою угодою №2 від 01.12.2016 та додатковою угодою №3 від 15.12.2016.
Згідно пункту 2 додаткової угоди №7 від 11.03.2021 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016, всі права та обов`язки сторони-2, сторони-3 та сторони-4, які передбачені по договору та додаткових угод до нього щодо будівництва №10 (будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків (будинки 1-14) з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою: вул. В. Чорновола, м. Чернівці, Чернівецька область (будинок №6), переходять стороні-2 та стороні-5.
Матеріалами справи, а саме платіжними інструкціями кредитового переказу коштів, підтверджується виконання ТОВ «Чернівці-Моноліт» зобов`язань зі сплати витрат (податків та зборів) по земельній ділянці загальною площею 13,5373 з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008.
Рішенням Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівці, розроблену державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя». Нормативну грошову оцінку земель міста Чернівці, затверджену пунктом 1 цього рішення, введено в дію з 01.01.2022.
Згідно витягу №НВ-9918609282023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 станом на 21.04.2023 становить 301577393,61 грн.
В матеріалах справи містяться висновки судових експертів від 27.12.2024 №444/12.2024, від 04.03.2025 №479/03.2025, від 12.06.2025 №535/06.2025 за результатами проведених земельно-технічних експертиз та експертиз з питань землеустрою, що стосуються земельної ділянки загальною площею 13,5373 га з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008.
Матеріали справи також містять технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівці, виготовлену державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя».
Позивач, не погоджуючись із рішенням Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118 та визначеною нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки по вул. Чорновола, економіко-планувальна зона №32, квартал 002, кадастровий номер 7310136600:32:002:0008, на рівні 301577393,61 грн, звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно приписів статті 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.
Частинами 1 та 2 статті 15 Закону України «Про оцінку земель» № 1378-IV від 11.12.2003 (далі - Закон № 1378-IV) передбачено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 18 Закон № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».
Згідно з частиною 1 статті 20 Закону № 1378-IV за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-ІV (далі - Закон № 858-ІV) замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.
Розробниками документації із землеустрою є:
- юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою;
- фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.
Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.
Приписами статті 28 Закону № 858-ІV встановлено, що розробники документації із землеустрою мають право: а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою; б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом; г) авторства на створену ними документацію із землеустрою; ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою; д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою.
Розробники документації із землеустрою зобов`язані, зокрема, а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором.
Статтею 23 Закону України «Про оцінку земель» № 1378-IV визначено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.
Підставою для відмови у затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів або розташування земель чи земельних ділянок на території іншої сільської ради. Рішення про відмову в затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок має містити посилання на конкретні норми законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів, яким суперечить відповідна технічна документація.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.
Приписами пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України обумовлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Згідно матеріалів справи, рішенням Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівці, розроблену державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя». Нормативну грошову оцінку земель міста Чернівці, затверджену пунктом 1 цього рішення, введено в дію з 01.01.2022 року.
Згідно витягу №НВ-9918609282023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 станом на 21.04.2023 становить 301577393,61 грн.
Спірним у цій справі є питання віднесення рішення Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510" до нормативно-правових регуляторних актів та, відповідно, необхідності дотримання відповідачем вимог щодо порядку розробки, оприлюднення та прийняття цього акта, визначених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV.
Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Пунктами 34-35 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено перелік питань, які відносяться до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад, до яких, серед іншого, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.
Частинами першою, другою та десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до частини дванадцятої цієї ж статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Згідно із статтею 1 Закону № 1160-IV регуляторний акт - це:
прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;
прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;
регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;
регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Правові висновки щодо застосування статті 4 КАС України та статті 1 Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» в аспекті визначення ознак нормативно-правового регуляторного акта викладені у постановах Верховного Суду від 21.12.2019 у справі № 826/14366/15, від 09.04.2020 у справі № 807/150/16, від 09.12.2020 у справі № 813/746/18, від 24.06.2021 у справі № 560/3160/20, від 01.02.2022 у справі № 160/1936/21, від 20.05.2022 у справі № 160/9717/21, від 11.09.2023 у справі № 320/258/19, від 04.04.2024 у справі № 320/2796/23 та від 14.11.2024 у справі № 420/11571/21.
Згідно із правовим висновком, сформованим та застосованим у зазначених справах, нормативно-правові акти - це акти, які встановлюють, змінюють (скасовують), припиняють загальні правила регулювання однотипних відносин; розраховані на широке коло осіб та на довгострокове неодноразове застосування; зазвичай невизначеність дії у часі; встановлюють загальні правила поведінки; регулювання однотипних відносин; ті, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення; не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 1 Господарського кодексу України визначено господарські відносини як відносини виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між суб`єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.
Водночас, під господарською діяльністю відповідно до частини першої статті 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Відповідно до статей 42 та 52 ГК України визначено наступні види господарської діяльності: підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку; некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.
Зі змісту наведених норм права вбачається, що державна регуляторна політика охоплює всі сфери та галузі, у яких можливе здійснення господарської та підприємницької діяльності, не забороненої законами України, та засоби державного регулювання такої діяльності, у яких держава будь-яким чином встановлює правила поведінки для суб`єктів господарювання.
Основними засобами регулюючого впливу держави є, зокрема:
правила та процедури щодо входження на ринок і виходу з нього суб`єктів господарювання, їх створення та ліквідації;
ліцензування певних видів господарської діяльності;
дозвільна система на провадження певного виду господарської діяльності; правила та процедури, що регламентують певні види господарської діяльності, які не підпадають під дозвільну систему на провадження певного виду господарської діяльності;
правила щодо обсягу та процедур подачі обов`язкової звітності; тарифне і нетарифне регулювання;
організація державного контролю за господарською діяльністю; отримання погоджень від органів державної влади або третіх осіб.
Таким чином, регулюючий вплив держави на діяльність суб`єктів господарювання поширюється на всі правовідносини між суб`єктами господарювання, які мають місце в законодавчо регульованій сфері, а також охоплює собою адміністративні відносини між ними та органами влади під час реалізації прав та обов`язків, передбачених актами законодавства, нормативними та нормативно-правовими актами.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 826/15456/17, від 13.12.2019 у справі № 461/1824/15-а, від 31.05.2021 у справі № 826/16053/16 та від 05.07.2023 у справі № 160/3064/22.
Також Верховний Суд у постанові від 05.07.2023 у справі № 160/3064/22 дійшов висновку, що лише за умови відповідності акта відповідного регуляторного органу системі визначених вимог, він вважається регуляторним та до нього мають бути застосовані положення наведеного Закону.
3окрема, регуляторним актом може визнаватись як нормативно-правовий акт, так й інший офіційний письмовий документ суб`єкта владних повноважень, який відповідає сукупності певних ознак, зокрема таких як: 1) прийняття уповноваженим на це регуляторним органом; 2) встановлення, зміна чи скасування норм права (застосування неодноразово та щодо невизначеного кола осіб). Особливу увагу при визначенні акта регуляторним слід звертати на відносини, що є предметом регулювання цього акта, та його вплив на ці відносини.
Отже, лише за сукупної наявності всіх зазначених характеристик, відповідний акт є регуляторним та при його прийнятті уповноважений регуляторний орган повинен дотримуватись процедури, що встановлена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Питання стосовно правової природи рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджується технічна документація з нормативної грошової оцінки землі, неодноразово вирішувалися Верховним Судом.
У постанові від 16.10.2018 у справі № 522/7868/13 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки мають ознаки нормативно-правового акта, оскільки прийняті уповноваженим органом суб`єкта владних повноважень, змінюють норми права, скасовують інший правовий акт, поширюються на невизначене коло осіб (платників орендної плати за землю, коло яких не є конкретно визначеним) та спрямовані на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб`єктами господарювання.
Аналогічні висновки неодноразово були наведені у постановах Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 428/7176/14-а, від 27.11.2018 у справі № 826/2507/18, від 06.03.2019 у справі № 803/417/18, від 17.12.2019 у справі № 1940/1662/18, від 10.04.2020 у справі № 615/1182/15-a, від 29.04.2020 у справі № 161/6580/16-а, від 10.06.2021 у справі № 823/902/17, від 15.06.2021 у справі № 200/12944/19-а, від 16.12.2021 у справі № 826/8114/17, від 01.02.2022 у справі № 160/1936/21, від 01.06.2022 у справі № 280/5928/19, від 02.02.2023 у справі № 807/125/18, від 04.02.2023 у справі № 695/2607/17, від 10.11.2023 у справі № 140/304/23, від 04.07.2024 у справі № 520/16250/23 та від 14.11.2024 у справі № 420/11571/21.
Також Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 у справі №823/902/17 дійшов висновку про те, що відсутність безпосередньо в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування норми щодо встановлення зокрема базової вартості м2, не може бути підставою для невизнання такого акта регуляторним, оскільки відповідне положення міститься у технічній документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та в розумінні наведеного вище припису статті 3 Закону № 1160-IV є достатнім для визнання такого акта регуляторним.
Згідно матеріалів справи у даній справі 26.02.2021 Чернівецька міська рада прийняла рішення від №118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510".
Цим рішенням вирішено: затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівці, розроблену державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя; нормативну грошову оцінку земель міста Чернівці, затверджену пунктом 1 цього рішення, ввести в дію з 01.01.2022.
Враховуючи викладені вище приписи законодавства та встановлені у цій справі обставини, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що спірне рішення Чернівецької міської ради №118 від 26.02.2021 є нормативно-правовим регуляторним актом та, відповідно, на процедуру його розробки, оприлюднення та прийняття поширюються вимоги Закону №1160-IV.
Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 1160-IV дія цього Закону поширюється на відносини у сфері здійснення державної регуляторної політики та регуляторної діяльності.
Статтею 6 Закону №1160-IV визначено, що громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право: подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду; у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.
Частинами першою - третьою статті 9 Закону № 1160-IV передбачено, що кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.
Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.
У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.
Згідно із частиною другою статті 13 Закону № 1160-IV повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.
Статтею 36 Закону № 1160-IV передбачено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.
Зі встановлених у цій справі обставин вбачається, що міською радою не надано доказів щодо дотримання процедури прийняття регуляторного акту, зокрема: щодо оприлюднення плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів або змін до нього; щодо оприлюднення проекту рішення про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земель; щодо оприлюднення відповідного аналізу регуляторного впливу такого проекту рішення та звіту про відстеження результативності регуляторного акту.
Чернівецькою міською радою не спростовані наведені обставини щодо порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення як регуляторного акту.
При цьому доводи скаржника зводяться до того, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівці затверджена без встановлення базової вартості 1 кв. м. землі та є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.
Стосовно таких доводів судом першої інстанції правильно було вказано про те, що відсутність безпосередньо в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування норми щодо встановлення базової вартості 1 кв. м. не може бути підставою для невизнання такого акта регуляторним, оскільки відповідне положення міститься у технічній документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та в розумінні наведеного вище припису статті 3 Закону № 1160-IV є достатнім для визнання такого акта регуляторним (вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 10.06.2021 у справі №823/902/17 та у постанові від 10.03.2025 у справі № 320/10183/22).
З огляду на викладене та враховуючи правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 461/8220/13-а, відповідно до якої порушення процедури прийняття регуляторного акта є підставою для визнання нечинним такого акта, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та нечинним рішення Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510" стосовно затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки розташованої у м. Чернівці, вул. В`ячеслава Чорновола (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008).
Щодо посилань на лист Державної регуляторної служби від 07.03.2018, то судом першої інстанції правильно вказано про те, що він не є джерелом права та має рекомендаційний характер, що також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.03.2025 у справі № 320/10183/22.
Крім того, суд приймає доводи позивача щодо невірності розрахунку нормативної грошової оцінки землі, затвердженої оскаржуваним рішенням від 26.02.2021 № 118.
Так, матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка (ділянки) загальною площею 13,5373 га з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 із цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, належить до різних категорій земель, зокрема: частина земельної ділянки 2,8700 га під водоймище - землі водного фонду, частина земельної ділянки площею 1,9488 га під прибережною захисною смугою – віднесена до категорій земель водного фонду, частина земельної ділянки 8,7185 га під забудову – віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови.
Відповідно до частини першої статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
У відповідності до пункту «а» частини першої статті 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами.
Позивачем зазначено та приймається судом, що водоймище, яке знаходиться на території земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 та орендується у Чернівецької міської ради згідно договору оренди, є озером – природна западина суші, заповнена прісними або солоними водами.
З наведеного слідує, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 площею 2,8700 га – під водоймищем та частина земельної ділянки площею 1,9122 га під прибережною захисною смугою, не відносяться і не можуть відноситися до категорії земель житлової та громадської забудови, а відносяться до земель водного фонду та земель рекреаційного призначення, які мають свій особливий порядок відведення та надання в користування для цілей, визначених відповідними положеннями чинного законодавства.
Таким чином, наведеним підтверджується, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 сумарною площею 4,8188 га юридично та фактично неможливо використати в межах такого цільового призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.
Водночас, всупереч викладеному, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 13,5373 га з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 (включаючи землі водного фонду сумарною площею 4,8188) розраховувалась сумарно виходячи з цільового призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.
Згідно частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні (частина перша статті 108 КАС України).
В матеріалах справи містяться висновки судових експертів від 27.12.2024 №444/12.2024, від 04.03.2025 №479/03.2025, від 12.06.2025 №535/06.2025 за результатами проведених земельно-технічних експертиз та експертиз з питань землеустрою, що стосуються земельної ділянки загальною площею 13,5373 га з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008, в яких експертами викладені обставини, що підтверджують невідповідність нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 вимогам нормативно-правових актів та інформації, яка міститься в Технічній документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівці, затвердженої рішенням Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118.
В даному випадку для вирішення цього спору мають значення обставини того, що спірним рішенням затверджено та введено в дію Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель, яка згідно висновків судових експертиз фактично не відповідає вимогам нормативно-правових та нормативно-правових актів у сфері нормативної грошової оцінки земель, чинним на дату її прийняття, що додатково підтверджує протиправність та нечинність рішення Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118, яким затверджено відповідну технічну документацію з нормативної оцінки земель міста Чернівці, в частині земельної ділянки розташованої у м. Чернівці, вул. В`ячеслава Чорновола (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008).
Стосовно доводів скаржника про не порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод та інтересів позивача суд зазначає, що вказаним рішенням затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Чернівці, що в подальшому слугувало підставою для зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки у м. Чернівці по вул. В`ячеслава Чорновола, загальною площею 13,5373 га з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008 та, відповідно, призвело до зміни (збільшення) розміру орендної плати, що сплачується позивачем щодо такої земельної ділянки (матеріали справи містять належні докази на підтвердження вказаних аргументів).
Разом з тим матеріалах справи також міститься акт про результати документальної позапланової перевірки діяльності ТОВ «Ріал Траст» (з яким у позивача наявні договірні відносини по земельній ділянці з кадастровим номером 7310136600:32:002:0008) з питань повноти нарахування та своєчасності сплати орендної плати за земельну ділянку, яким підтверджується факт збільшення розміру орендної плати по вказаній земельній ділянці внаслідок прийняття Чернівецької міською радою оскаржуваного рішення та визначення нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рівні 301577393,61 грн.
Судом першої інстанції правильно звернуто увагу Чернівецької міської ради на те, що резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили (частина перша статті 265 КАС України).
Згідно частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Водночас, Верховний Суд неодноразово наголошував щодо неможливості застосовування положень нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того чи оскаржувались такі акти в судовому порядку. Тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19, від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19).
Зважаючи на приписи частини другої статті 265 КАС України та враховуючи наведену практику Верховного Суду, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що оскаржуване рішення Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118, як нормативно-правовий акт, хоч і втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, однак його положення стосовно затвердження технічної документації в частині земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008) не підлягають застосуванню з моменту прийняття, оскільки у зворотному випадку позивач у своїй діяльності може понести тягар негативних наслідків у зв`язку із застосуванням нормативно-правового акту, який не відповідає положенням чинного законодавства з моменту його прийняття, а відтак не може поширювати свою дію на ті чи інші правовідносини.
Щодо позовних вимог про протиправним та скасування витягу №НВ-9918609282023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розташованої у м. Чернівці, вул. В`ячеслава Чорновола (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008) станом на 21.04.2023 з моменту його видачі, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 18 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) до Державного земельного кадастру включаються відомості про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах), зокрема, відомості про нормативну грошову оцінку земель в межах території адміністративно-територіальної одиниці.
Згідно з частиною другою статті 20 Закону №1378-IV дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Аналогічні положення містяться також у пункті 1 розділу ІІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489 (далі - Порядок № 489), згідно якого за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону №1378-IV витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.01.2015 №15 (далі - Положення про Держгеокадастр) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно з підпунктом 29 пункту 4 Положення про Держгеокадастр, останній відповідно до покладених на нього завдань видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.
У постанові від 24.11.2021 у справі №817/1780/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що дії з формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки можуть бути предметом судового оскарження, а підстави позову слугуватимуть висновку про належність обраного способу захисту прав.
Таким чином, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формується Держгеокадастром за заявою зацікавленої особи на підставі відомостей, внесених до Державного земельного кадастру про нормативно грошову оцінку земель в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, що затверджена відповідним рішенням органу місцевого самоврядування. Вказане свідчить про те, що витяг не є самостійним юридичним документом, який містить нову інформацію або створює її. Його функція полягає лише у фіксації та наданні інформації - в контексті спірних правовідносин - з відповідного рішення органу місцевого самоврядування.
Враховуючи протиправність та нечинність рішення Чернівецької міської ради від 26.02.2021 № 118 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішення міської ради V скликання від 23.10.2008 № 510", колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування витягу №НВ-9918609282023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008) станом на 21.04.2023 з моменту його видачі, є похідною, а відповідний витяг - підлягає скасуванню.
При цьому, витяг №НВ-9918609282023 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7310136600:32:002:0008) станом на 21.04.2023 підлягає скасуванню саме з моменту його видачі, оскільки зазначений витяг не є нормативно-правовим актом, а тому на нього не поширюються положення частини другої статті 265 КАС України.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 10 лютого 2026 року.

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Боровицький О. А.    Курко О. П.