Справа № 135/6/26 
Провадження № 3-зв/135/1/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

07.01.2026      м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Кривешко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Ладижинського міського суду Вінницької області Волошиної Т.В. про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла заява судді Ладижинського міського суду Вінницької області Волошиної Т.В. про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Заява судді Волошиної Т.В. про самовідвід мотивована тим, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є рідним батьком її помічника, ОСОБА_2 , що може викликати сумнів в її неупередженості, як судді при розгляді справи.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлялися належним чином. ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд заяви про самовідвід у його відсутність.
Клопотань про відкладення розгляду заяви про відвід від учасників судового розгляду не надходило.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне розглянути заяву у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.
Суд зазначає, що питання про відвід (самовідвід) судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, не врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При цьому, відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.
Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про відвід (самовідвід) судді у справі про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.
Крім того, з врахуванням вимог ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо гарантування доступу до правосуддя з метою забезпечення захисту прав, свобод та інтересів осіб незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, необхідно керуватись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до категорії "кримінального провадження".
У зв`язку з наведеним при розгляді заяви про відвід (самовідвід) слід керуватися за аналогією права відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
Суд зазначає, що згідно положень частини 1 статті 81 Кримінального процесуального кодексу України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Суд зазначає, що підстави для відводу судді визначені статтею 75 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Як вбачається із заяви судді Волошиної Т.В., оскільки її помічник Безпалько С.О., є рідним сином особи яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , це може викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості суду під час розгляду адміністративної справи, що може поставити в подальшому під сумнів прийняте рішення.
Враховуючи обставини справи, з метою уникнення сумнівів в неупередженості судді Волошиної Т.В. під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заяву судді про самовідвід слід задовольнити, зважаючи на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 6, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 75, 80 Кримінального процесуального кодексу України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Заяву про самовідвід судді Ладижинського міського суду Вінницької області Волошиної Т.В. у справі № 135/6/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1Кодексу України про адміністративні правопорушення - задовольнити.
Матеріали справи № 135/6/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1Кодексу України про адміністративні правопорушення - передати до канцелярії Ладижинського міського суду Вінницької області, для визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кривешко Ірина Володимирівна