Справа № 445/1894/25 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б. М. 
Провадження № 33/811/2054/25 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 05 грудня 2025 року,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з постановою судді, з протоколу серії ЕПР1 № 403171 від 26.07.2025 року, вбачається, що 26.04.2025 року в с. Плугів, автодороги М-09 Тернопіль – Львів – Рава-Руська на 46 км + 350 м, 26.07.2025 року приблизно о 11.15 год ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ Ланос, н/з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати таку, не вибрав безпечної дистанції, безпечного інтервалу, щоб уникнути зіткнення з автомобілем, який рухався попереду, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Рено Дастер, н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 05.12.2025 року в судому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини постанови по справі, а повний текст постанови складено 09.12.2025 року, яку ОСОБА_1 отримав цього ж числа. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.
Звертає увагу на те, що у протоколі складеному уповноваженою посадовою особою не зазначено та не досліджувалося судом зокрема, з якою швидкість рухалися автомобілі до моменту зіткнення, не виміряно гальмівний шлях, не допитано свідків, які були під час ДТП.
Зазначає, що свідок ОСОБА_3 може підтвердити те, що ДТП трапилося з вини водія «Рено Дастер», який на великій швидкості виїхав на зустріну смугу та вдарив автомобіль марки «Деу Ланос» під керуванням ОСОБА_1 
09.01.2026 року у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 заперечив апеляційну скаргу та просив залишити оскаржувану постанову без змін.
04.02.2026 року заслухавши виступ ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, висновок судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 ґрунтується на даних, що зафіксовані у протоколі серії ЕПР1 № 403171 від 26.07.2025, схемі місця ДТП, копії постанови Серії ЕНА № 5319792 від 26.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адмін. відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування, письмовими поясненнями водіїв.
Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 403171 від 26.07.2025 року зазначено, що свідки чи потерпілі не залучалися.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності у апеляційного суду відсутні.
ОСОБА_2 допитаний в суді першої інстанції повідомив, що 26.07.2025 року керував автомобілем Рено Дастер зі швидкістю 30-40 км/год, рухаючись лише своєю смугою руху, трасою Тернопіль – Львів, в с. Плугів, побачив, що на зустрічній смузі руху зупинялося авто, щоб пропустити пішоходів, перед автомобілем Ланос, під керуванням ОСОБА_1 , останній також пригальмував та почав виїжджати на зустрічну смугу руху. Він же намагався уникнути зіткнення, виїхав майже на тротуар, по смузі свого руху, але зіткнення не вдалось уникнути, автомобілі отримали механічні пошкодження. В автомобілі Рено пошкоджена ліва сторона. Такі ж покази містяться в письмових пояснення ОСОБА_2 , наявних в матеріалах справи, даних ним 26.07.2025 року.
Поліцейський Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 допитаний в суді першої інстанції пояснив, що приїхав по виклику на місце пригоди, встановлено, що плутанина з числами 26.04.2025 року /26.07.2025 року чисто механічна помилка (описка). Щодо ДТП, зазначив, що зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху Рено Дастер, водій ОСОБА_1 виїхав на смугу зустрічного руху і здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , що відображено ним на схемі місця ДТП від 26.07.2025 року, та подав в судове засідання фотокопії розташування автомобілів після дорожньо – транспортної пригоди. Яким зафіксовано місце розташування транспортних засобів після ДТП. Водії власноручно писали пояснення по даному факту, з схемою місця ДТП погодилися, про що засвідчили своїми підписами.
Всі вищезазначені показання, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, є належними та допустимими доказами, були вірно враховані суддею при постановленні оскарженого рішення, а тому, підстав недовіряти їх показанням у апеляційного суду немає.
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не визнання своє винуватості у вчиненні дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_1 розцінюється, як уникнення від адмінвідповідальності.
Таким чином, твердження ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на те, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, які передбачені ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції, обґрунтовано закрив провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду – без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Буського районного суду Львівської області від 05 грудня 2025 року.
Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 05 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя   М.Ф. Романюк