Справа № 420/30389/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якій просить: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо утримання податку з доходів фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. по справі № 420/26941/24; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_1 ) компенсувати ОСОБА_1 суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. по справі № 420/26941/24.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 04.10.2012 р. по 31.05.2019 р. проходила військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ). На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. у справі № 420/26941/24, зміненого постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2025 р., відповідачем 08.08.2025 р. на банківський рахунок позивача перераховано 66164,46 грн. Однак при нарахуванні і виплаті доплати грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі № 420/26941/24 позивачу не проведено нарахування і виплату грошової компенсації утриманого податку з доходів фізичних осіб. Вважає такі дії відповідача протиправними, так як за приписами Порядку № 44 військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 29.07.2020 р. № 814/142/17. 
Ухвалою від 10.09.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
29.09.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що за приписами пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація суми податку з доходів фізичних осіб виплачується громадянам, які мають статус військовослужбовця. Між тим, позивач статусу військовослужбовця не мала, оскільки наказом начальника клінічного центру від 16.05.2019 р. № 75-ос її було звільнено з військової служби та наказом від 31.05.2019 р. № 82-ос виключено зі списків особового складу клінічного центру і знято з усіх видів забезпечення. Також пунктом 4 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Однак позивач грошове забезпечення не отримує, оскільки військову службу не проходить. 
Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.10.2012 р. по 31.05.2019 р. проходила військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ).
Наказом начальника клінічного центру від 16.05.2019 р. № 75-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби та наказом від 31.05.2019 р. № 82-ос позивача виключено зі списків особового складу клінічного центру і знято з усіх видів забезпечення. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. у справі № 420/26941/24 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо відмови в нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення ("базового" місяця); зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення ("базового" місяця) та здійснити виплату відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням виплачених сум; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року без застосування березня 2018 року як місяця підвищення доходу і індексації-різниці в розмірі 4446,96 грн., з урахуванням виплачених сум; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із застосуванням березня 2018 року як місяця підвищення доходу і індексації - різниці в розмірі 4446,96 грн., з урахуванням виплачених сум.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. змінено, викладено абзац п`ятий її резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із застосуванням березня 2018 року як місяця підвищення доходу і індексації - різниці в розмірі 1240,19 гривень, з урахуванням виплачених сум"; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
06.08.2025 р. представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив добровільно виконати судове рішення та надати чіткий і зрозумілий розрахунок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/26941/24 від 21.02.2025 р.
На виконання рішення суду відповідачем перераховано 08.08.2025 р. на банківський рахунок позивача 66164,46 грн. 
Листом від 08.08.2025 р. № 09/Т-36/32 відповідач повідомив, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. по справі № 420/26941/24 виконано, кошти перераховано ОСОБА_2 згідно платіжної інструкції від 07.08.2025 р. № 843 в сумі 66164,46 грн.
Відповідно до копії розрахунково-платіжної відомості від 07.08.2025 р. № в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 нараховано 85927,87 грн.. утримано ПДФО - 15467,02 грн., військовий збір - 4296,39 грн., до виплати 66164,46 грн. 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо утримання сум податку на доходи з фізичних осіб з донарахованої на виконання рішення по справі № 420/26941/24 індексації грошового забезпечення, позивач звернулася до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Відповідно до п.168.5 ст.168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44 (далі - Порядок № 44).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Пунктом 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
За приписами пунктів 4, 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Із системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Верховний Суд у постанові від 27.07.2023 р. у справі № 380/813/22 зазначив, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Верховний Суд у постанові від 27.06.2024 р. у справі № 580/602/22 зазначив, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Тобто, військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.
До такого ж правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 25.06.2020 р. у справі № 825/761/17, від 22.06.2018 р. у справі № 812/1048/17.
Судом встановлено, що відповідач на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 р. у справі № 420/26941/24, нарахував позивачу грошове забезпечення 85927,87 грн. та виплатив 66164,46 грн., утримавши з розрахованої суми, зокрема, ПДФО 15467,02 грн.
Таким чином, у відповідача був наявний обов`язок з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, на суму, що була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 р. у справі № 420/26941/24.
Однак, виплату позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб одночасно з виплатою відповідної суми грошового забезпечення відповідач не здійснив.
З урахуванням вищенаведеного та наведеної практики Верховного Суду, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу, а не щодо утримання податку з доходів фізичних осіб як просить позивач, грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15467,02 грн., що утримана з грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішень судів у справі № 420/26941/25. 
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України). 
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Позивач звільнена від сплати судового збору, інших витрат не понесла, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 262-264, 250, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15467,02 грн., що утримана з грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішень судів у справі № 420/26941/25. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) грошову компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15467,02 грн., що утримана з грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішень судів у справі № 420/26941/25
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко