Справа № 168/1146/25
Провадження № 3/168/7/26
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., з участю секретаря Островерхої Т.С., захисника Худої І.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

25.11.2025 року о 20.35 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Вишнева, в селищі Стара Вижівка із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітке мовлення, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим, що підтверджено телефонограмою, про причини неявки суд не повідомив. Захисник Худа І.Р. не заперечила щодо можливості розгляду справи за його відсутності. 
Беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, згідно з якою ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в судовому засіданні присутня захисник, суд вважає за необхідне провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. 
У судовому засіданні захисник Худа І.Р. повідомила, що ОСОБА_1 не визнає вини у вчиненні цього правопорушення. Також подала письмові клопотання, в яких просить визнати докази недостовірними та недопустимими, а провадження в справі просить закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з огляду на наявність ряду порушень при оформленні протоколу, а також з огляду на те, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у повному обсязі доводиться матеріалами справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 523613 від 25.11.2025, в якому зафіксовано час і місце вчинення правопорушення; 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння; 
направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
рапортом від 25.11.2025 р. про факт зупинки водія ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду і відсторонення від керування транспортним засобом;
відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та реєстратора на яких відображено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, повідомлення про причини зупинки його транспортного засобу, а також те, що працівники поліції неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, роз`яснювали наслідки – складення протоколу. 
Доводи сторони захисту про закриття провадження не обґрунтовані.
Не відповідають дійсності доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, та про те, що на відео не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду. 
З досліджених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що на відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, працівники поліції пояснили йому причину зупинки – порушення ПДР під час виїзду з другорядної дороги, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з допомогою спеціального приладу, а також пропонували пройти огляд в медичному закладі, роз`яснили, що буде складено протокол, роз`яснювали також про відсторонення від подальшого керування транспортним засобом, після чого склали протокол. Також ОСОБА_1 визнав, що вживав алкоголь, на неодноразові пропозиції пройти огляд, уникав відповіді, пояснив, що воює, в подальшому відмовився від проходження огляду (файл 2025_1125_205520_0000000_000000_0004.mp4, на 13 хв відеозапису). Тому вказані дії ОСОБА_1 правильно оцінені працівником поліції як його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР. 
Доводи сторони захисту про те, що наданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є безперервним, не дають підстав для закриття провадження в справі. Оглянуті у судовому засіданні відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Підстав визнавати недопустимим чи неналежним доказом відеозапис з нагрудної камери поліцейського немає. 
Доводи про те, що направлення водія для проходження огляду оформлене на бланку старого зразка, який не є чинним на час складення протоколу, а також в ньому вказана недостовірна інформація про доставлення водія в медичний заклад, є безпідставними. 
Форма направлення, додана до протоколу, відповідає чинній редакції додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом № 09.11.2015 № 1452/735. У направленні вказано, що огляд в медичному закладі не проводився у зв`язку з відмовою водія.
Інші доводи про порушення процедури огляду, не можуть бути підставами для закриття провадження в справі, оскільки не впливають на висновок суду та не спростовують доказів вини ОСОБА_1 . 
Варто звернути увагу, що ОСОБА_2 факту перебування в стані сп`яніння не заперечив. 
Не убачаються спроможними доводи сторони захисту про те, що стосовно ОСОБА_1 , як військовослужбовця ЗСУ діє спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, визначений виключно приписами ст. 266-1 КУпАП, і працівниками поліції він дотриманий не був.
Так, статтею 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Цією нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
ОСОБА_1 на місці події був у цивільному одязі, не керував військовим автомобілем. Факт складення щодо нього протоколу є додатковим свідченням того, на момент вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складання по цьому факту відповідних адміністративних матеріалів стосовно нього, ОСОБА_1 на військовій службі не перебував, окрім того, він пояснював, що в даний час перебуває на реабілітації.
Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема, містить виклад суті адміністративного правопорушення та відповідає характеру вчинених ОСОБА_1 дій. 
Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
ОСОБА_1 , згідно з довідкою поліції, посвідчення водія отримував. Впродовж року за вчинення аналогічного правопорушення не притягався.
Обставинами, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, немає.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке є грубим адміністративним правопорушенням на транспорті, пов`язаним з порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, особу правопорушника, ступінь його вини, враховуючи його майновий стан, приходжу до висновку, що, виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, до ОСОБА_1 необхідно застосувати безальтернативне адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 665 грн. 60 коп. судового збору.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, та роз`яснити, що у ході примусового виконання постанови суду, відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, штраф буде стягуватися у подвійному розмірі.
У разі несплати штрафу у строк, передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу, визначений у цій постанові, дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	  	О.  Й.  Хаврона