ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2026 р.         Справа № 596/1214/25
Провадження № 2/596/85/2026
Гусятинський районний суд Тернопільської області 
в складі: головуючого судді   Митражик Е.М.
при секретарі судового засідання   Стасюк О.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дебт Коллекшн»- Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором №3674601010/217252 від 22.01.2020 року в розмірі 6070,60 гривень, судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10500 грн. Посилається на те, що 22.01.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3674601010/217252 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, що був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 2000.00 гривень; Дата надання кредиту: 22.01.2020 року; Строк кредиту: 26 днів; Валюта кредиту: UAH. Відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 6070.60 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000.00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4070.6 грн.
31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (далі - Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3674601010/217252 від 22.01.2020. 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3674601010/217252 від 22.01.2020 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.
Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 6070,00 гривень та судові витрати, а саме, 10 500,00 грн. витрат на професійну правову допомогу та 2 422,40 грн. сплаченого судового збору.
Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Дебт Коллекшн» - Пархомчук С.В. не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 в суд3ове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3674601010/217252 від 22.01.2020 р. між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», був укладений Договір про надання фінансового кредиту (далі-Договір) відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 2000 грн., а Позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 16.02.2020 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту (а.с.16-18).
Згідно умов п. 1.1 Договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
Кредит надається строком на 26 днів до 16 лютого 2020 року (п. 1.2. Договору). Строк дії договору 26 днів. 
Відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% на добу. Тип процентної ставки – фіксована. 
Відповідно до п. 1.5 договору Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Відповідно до п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.
Як видно із Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту погодили графік повернення кредиту (а.с.19).
Відповідачем підписано договір за допомогою електронного підпису R89135.
Вказані обставини підтверджуються довідкою про ідентифікацію ТОВ «ГОУФІНГОУ» (а.с.11).
З довідки про ідентифікацію слідує, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яким укладено договір №3674601010/217252 від 22.01.2020 року ідентифікований ТОВ «ГОУФІНГОУ». Акцепт договору позичальником (підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора – R89135) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі www.gofingo.com.ua.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до частин 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. 
Відповідно до ч.1-3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.    
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.   Укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Як вбачається із матеріалів справи, договір №3674601010/217252 від 22.01.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі. 
31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП»» укладено Договір факторингу № 1-31/05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №3674601010/217252, що підтверджується платіжним дорученням №37 від 10.06.2021 року та платіжним дорученням №36 віж 04.06.2021 року (а.с.20-23, 24).
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №1-31/05/2021 від 31.05.2021 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 6070,60 гривень, з яких: 2000,00 гривень – сума виданого кредиту; 4070,60 гривень – залишок по відсотках.
ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому визначені договором кредитні кошти, натомість ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість.
03.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» укладено Договір №1-03-/06-2021 відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №3674601010/217252, що підтверджується (а.с.12-13).
ТОВ «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» є новим кредитором за кредитним договором №3674601010/217252 від 22.01.2020 на підставі укладеного між ним та ТОВ «ГОУФІНГОУ» Договір факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021 року та договір №1-03/06/2021 відступлення права вимоги від 03.06.2021 року. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.
27.05.2025 року позивач ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» надсилав відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, яким останнього повідомлено, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» 31.05.2021 року відступило право грошової вимоги за його кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», а ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» 03.06.2021 року відступило право грошової вимоги за його кредитним договором ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» та про необхідність здійснення оплати на користь ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» за новими реквізитами (а.с.9).
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З виписки з особового рахунку за кредитним договором №3674601010/217252 від 22.01.2020 року, складеного ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» вбачається, що станом на 26.05.2025 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 6070,60 грн., з яких: 2000,00 грн. прострочене тіло; 4070,60 гривень – прострочена заборгованість за процентами (а.с.9).
Надані представником позивача докази є належними та достатніми для доведення того, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за кредитним договором №3674601010/217252 від 22.01.2020 року, тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» про стягнення заборгованості, підлягають до задоволення.
Будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності відповідачем суду не надано.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500 грн., на підтвердження понесення яких представник позивача надав: копію договору №11/07/2025 про надання правової допомоги від 11.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчук С.В.; копію акту про отримання правової допомоги від 01.10.2025 року; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №9565 від 01.10.2025 року; рахунок від 01.10.2025 року (а.с.14-15, 45, 47, 48).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Проаналізувавши надані представником позивача документи, що підтверджують витрати позивача на правничу допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, беручи до уваги, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 070, 60 грн. та те, що в силу вимог закону справа є малозначною, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10 500 грн є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, тому розмір вказаних витрат слід зменшити до 5000 грн. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дебт Коллекшн» (ЄДРПОУ 44243120, адреса: 01042, м.Київ, вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення 1008), в інтересах якого діє адвокат Пархомчук Сергій Валерійович (на підставі довіреності від 11.07.2025 року) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дебт Коллекшн» (ЄДРПОУ 44243120, адреса: 01042, м.Київ, вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення 1008) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №3674601010/217252 від 22.01.2020 року в розмірі 6 070 (шість тисяч сімдесят) гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дебт Коллекшн» судовий збір в сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2026 року.

Суддя   Елла МИТРАЖИК