ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 650/6535/25
Номер провадження 33/819/30/26 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді-доповідача Склярської І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2025 року, ухвалену під головуванням судді Ковальчук О.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, –
встановив:
Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, адвокат Литвиненко А.М., яка діє від імені ОСОБА_1 , подала 29 грудня 2025 року апеляційну скаргу, в якій просила постанову Великоолександрiвського районного суду Херсонської областi вiд 19 грудня 2025 року по справі № 650/6535/25 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом вказано наступне:
-в протоколі про адміністративне правопорушення № 856 не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеофіксація, була розпочата лише о 15 годині 34 хвилини — тобто майже через 30 хвилин після часу, вказаного у протоколі як момент керування транспортним засобом, а сам протокол № 856 було складно о 16 год 03 хвилини. На жодному фрагменті відеозапису не зафіксовано самого факту керування автомобілем ОСОБА_1 , зокрема його посадки за кермо, руху транспортного засобу, або будь якої технічної дії, що могла би вказувати на виконання функцій водія. Наявний у справі інший протокол — Протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №248475 від 28.09.2025 року, за порушення ст. 124 КУпАП, складено о 17 год 10 хв, тобто значно пізніше часу, який у протоколі за ст. 130 КУпАП визначений як момент нібито керування транспортним засобом. Таким чином, відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння. За таких умов виключається можливість складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення;
-наявні численні порушення процедури фіксування ознак алкогольного сп`яніння, направлення на медичний огляд, що виключають можливість визнання протоколу про адміністративне правопорушення допустимим доказом у розумінні статей 251 252 КУпАП, а відтак є підставою для закриття провадження згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП. Ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , які були озвучені працівниками поліції «почервоніння очей», «запах алкоголю з порожнини рота» – були лише усно констатовані без належної перевірки чи фіксації у встановленому порядку та є суб`єктивними та недостатнiми для визнання особи такою, що перебуває у станi алкогольного сп`янiння. Крім цього, ОСОБА_2 було подано на ім`я начальника Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонський області заяву, з проханням припинити розгляд його звернення на лінію 102 за фактом ДТП за відсутності потерпілих чи травмованих, а письмове пояснення особи ОСОБА_2 , долучене до матеріалів справи як сторони дорожньо-транспортної пригоди, не містить жодної інформації щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Крім цього, ОСОБА_1 не було озвучено жодного підтвердження того, що він вживав алкоголь;
-працівники поліції не забезпечили належне правове інформування ОСОБА_1 щодо суті та наслідків відмови від огляду. Таким чином, відмова, яку приписано ОСОБА_1 , була результатом фактичного нав`язування, а не самостійним вибором особи;
-з матеріалів справи та відеозапису з бодікамери працівника поліції не вбачається факту будь-якого відсторонення ОСОБА_1 від керування;
-твердження суду першої інстанції про нібито визнання вини ОСОБА_1 , є необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи, оскільки останній не був присутній при розгляді справи судом, так як проходив військову службу.

Адвокат Литвиненко А.М., яка діє від імені ОСОБА_1 , в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримала.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції виснував що у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ч. 1ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в Україні регулюється Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
За умовами пункту 2,3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці
Згідно п.6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №248468, ОСОБА_1 , 12.02.1989 року, 28.09.2025 року о 15 год. 05 хв. керував транспортним засобом NISSAN MAXIMA державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, на місці зупинки водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, після чого водію було запропоновано пройти медичний огляд у Великоолександрівській лікарні для визначення ступеню алкогольного сп`яніння, на що водій також відмовився, правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України.
Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 248468 від 28.09.2025 року (а.с.2), рапортом працівника поліції (а.с.3), письмовим поясненням ОСОБА_2 (а.с.9), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.19), постановою про накладення адміністративного стягнення №853 (а.с. 20), посвідченням водія ОСОБА_1 (а.с.21), військовим квитком гр. ОСОБА_1 (а.с.22), довідкою від 29.09.25р. згідно якої станом на 28.09.2025 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом одного року не притягувався (а.с.24),довідкою від 29.09.2025р., згідно якої за анкетними даними гр. ОСОБА_1 посвідчення водія видавалося, відеозаписом про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.25), відеозписом.
В матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5825046 від 28 вересня 2025 року, за змістом якої ОСОБА_1 28 вересня 2025 року о 15:46:10 в с-щі Велика Олександрівка, керував ТЗ NISSAN MAXIMA д.н.з НОМЕР_1 не маючи полісу обов`язкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Означена постанова в порядку КАСУ не оскаржена.
Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №248475, з якого вбачається, що 28.09.2025 року о 15 годині 05 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN MAXIMA державний номерний знак НОМЕР_1 , де на перехресті вул. Івана Цаци селище В.Олександрівка при виконанні обгону, не впевнився в безпечності руху, та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSAWEGEN д.н.з. НОМЕР_2 на іноземній реєстрації, який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Івана Цаци, при ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 14.6 Правил Дорожнього Руху України.
З ЄДРСР встановлено, що постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) 00 копійок. 
З офіційного сайту «Судова влада України» вбачається, що вказана постанова набрала законної сили 01.01.2026 року.
Отже, ОСОБА_1 не оскаржив, у встановлений законом строк, постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що свідчить про те, що останній фактично погодився з вказаною постановою судді першої інстанції щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 , 28.09.2025 року о 15 год. 05 хв. транспортним засобом NISSAN MAXIMA державний номерний знак НОМЕР_1 .
З відеозаписів доданих до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції на початку відео запитує: «Водії військові?» після чого водії надали документи.
Під час з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, працівниками поліції, встановлено, що за кермом автомобіля марки NISSAN MAXIMA державний номерний знак НОМЕР_1 , в момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди, перебував ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди за допомогою Алкотестера Драгер та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі (16:02-хв.).
Відеозаписи з нагрудних камер поліцейського суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд вважає неприйнятними та оцінює їх як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Вказані доводи спростовуються вищевикладеним та відеозаписом, на якому ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, наявними в матеріалах справи його письмовими пояснення від28.09.2025 року в яких він вказав наступне: «28.09.2025 р. о.15:05 я рухався на власному автомобілі Ніссан Максіма д.н.з. НОМЕР_1 , в селі Велика Олександрівка о вул.Свободи, в попутному напрямку рухався автомобіль Вольцвагекн д.н.з. НОМЕР_2 здійснював поворот ліворуч з вул. Свободи на вул.Івани Цаци в цей час я не вибрав безпечної дистанції швидкості руху рухаючись позаду вказаного авто намагався по ліву сторону здійснити обгін вказаного т/з при здійсненні обгону не впевнився в безпеці обгону здійснив зіткнення з автомобілем Вольцвагекн д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали множинні пошкодження».
Посилання, особи, яка подала апеляційну скаргу на ту обставину, що відео фіксація, була розпочата лише о 15 годині 34 хвилини — тобто майже через 30 хвилин після часу, вказаного у протоколі як момент керування транспортним засобом не спростовують встановлені та підтверджені обставини про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , які були озвучені працівниками поліції «почервоніння очей», «запах алкоголю з порожнини рота» – були лише усно констатовані без належної перевірки чи фіксації у встановленому порядку та є суб`єктивними та недостатніми для визнання особи такою, що перебуває у стані алкогольного сп`янiння не гуртуються на вимогах закону, оскільки за умовами пункту 2,3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Та обставина, що ОСОБА_2 було подано на ім`я начальника Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонський області заяву, з проханням припинити розгляд його звернення на лінію 102 за фактом ДТП за відсутності потерпілих чи травмованих, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
В п.1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У зв`язку з чим, посилання апелянта на не забезпечення працівниками поліції належного правового інформування ОСОБА_1 щодо суті та наслідків відмови від огляду не ґрунтується на вимогах закону.
Не відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє його від відповідальності за ст.130 КУпАП.
Крім того, суд зауважує, що в постанові Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2025 року відсутні дані, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП визнав.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.
Доказів того, що на відео відсутні якісь події або ці події відбувалися не у такій, як на відео, послідовності, судом не встановлено.
За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог закону, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30,33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, оскільки за приписами ч. 1ст. 130 КУпАП визначено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2025 року - залишити без задоволення.
Постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя
Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська