Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 420/36368/25 
Номер провадження: 2-а/511/8/26
15 січня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді - Гринчак С. І., 
секретаря судового засідання - Полихи Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження справу  за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року адвокат Малюк Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВТ № 1069655 від 22 жовтня 2025 року, звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії  ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 звернутися до Національної поліції України з повідомленням про відсутність правових підстав для здійснення заходів щодо адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Короткий виклад обставин справи на обґрунтування позову.
ОСОБА_1 є громадянином України, військовозобов`язаним, у додатку “Резерв+” вчасно актуалізував свої персональні дані, який, не порушував правила військового обліку, не допускав ігнорування будь-яких повісток (викликів) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У вересні 2025 року Позивачу стало відомо, що в інформаційній системі, яка використовується територіальними центрами комплектування «Оберіг», містяться відомості про нього як про особу, що нібито порушила правила військового обліку.
З метою отримання достовірної інформації щодо підстав внесення таких негативних даних, Позивач звернувся за допомогою до адвоката, якій 17.09.2025 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з адвокатським запитом з метою з`ясування чи перебуває ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у розшуку у зв`язку з порушенням правил військового обліку? У разі підтвердження факту порушення правил військового обліку, просив надати: копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та копію постанови про накладення адміністративного стягнення (штрафу).
У відповіді на адвокатський запит від 29.09.2025 року було зазначено що відповідно до наявної інформації протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та постанови щодо ОСОБА_1 не складалися.
Сам факт внесення відомостей про порушення правил військового обліку завдає правової шкоди Позивачу, зокрема: створює репутаційні наслідки, може унеможливити оформлення документів, порушує принцип дії органів державної влади межах повноважень і у спосіб, що передбачений законом (ст. 19 Конституції України).
Варто зауважити що напередодні Позивачем було самостійно встановлено, що 05 травня 2025 року стосовно нього ІНФОРМАЦІЯ_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою на Позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, мотивуючи це тим, що нібито ним порушено вимоги законодавства у сфері військового обліку. Копію постанови Позивач отримав та, діючи добросовісно та з повагою до вимог закону, у встановлений законом строк сплатив накладений штраф у повному обсязі. Факт сплати підтверджується відповідними платіжними документами.
В подальшому, 17.09.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено заяву про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . У поданій заяві було вказано що, відповідно до даних електронного військово-облікового документа, сформованого Позивачем 16 вересня 2025 року через застосунок «Резерв+», його розшукує ТЦК та СП з 26 травня 2025 року (дата початку розшуку). З вказаного можна зробити висновок що ТЦК дізналось про порушення не пізніше 26 05.2025 року, дана заява подавалася 17 вересня 2025 року, тобто з дня отримання інформації про порушення до дня подання цієї заяви пройшло більше ніж три місяці.У заяві було вказано що ч. 7 статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за порушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня його виявлення. На момент подання заяви (17 вересня 2025 року) строки, передбачені законом, уже минули, а отже, згідно зі статтею 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю. У зв`язку з цим відсутні правові підстави для подальшого здійснення заходів щодо адміністративного затримання та доставлення його до ТЦК та СП, оскільки складання протоколу є можливим лише за наявності відкритого провадження.
Зазначена заява є доказом того, що позивач вжив усіх заходів для врегулювання питання в адміністративному порядку, проте належної реакції від відповідача він не отримав.
Окрім вищенаведеного, Позивач наголошує, що з метою усунення недостовірних відомостей та захисту своїх прав він особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із письмовою заявою про внесення коректних даних про особу до відповідних реєстрів.
У цій заяві Позивач зазначив, що ще 21 липня 2015 року він був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до графи II статті 64-Б Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року. Цей факт підтверджується військово-обліковими документами, зокрема військовим квитком серії № НОМЕР_1 .
Разом з тим, в електронному кабінеті військовозобов`язаного («Резерв+») продовжувала відображатися некоректна інформація, яка не відповідала дійсним обставинам та офіційним документам, виданим уповноваженими органами. У заяві Позивач просив виправити неточності та вилучити з реєстрів відомості, які вводять в оману та створюють йому негативні правові наслідки.
Зазначена заява була офіційно направлена на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак жодної належної відповіді або підтвердження про внесення виправлень Позивач не отримав. Невжиття відповідачем передбачених законом дій призвело до того, що некоректні дані, продовжують відображатися в державних реєстрах, зокрема у «Резерв+» та «Оберіг», що порушує його права та законні інтереси.
Таким чином, Позивач вжив усіх можливих законних заходів для досудового врегулювання ситуації, однак безрезультатно, що підтверджує необхідність судового захисту його прав.
Процесуальні дії суду.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Малюк Є.В. звернувся до Одеського окружного адміністративного суду.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, передано для розгляду за підсудністю до Роздільнянського районного суду Одеської області. 
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.12.2025 року для розгляду справи призначено головуючого суддю Гринчак С.І.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.12.2025 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
09.12.2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача – Яровенко М.Г. просив відмовити в заявлених позовних вимогах в повному обсязі. 
Позиція учасників судового розгляду.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином, в судове засідання не з`явились, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, суд у відповідності до ч. 1 ст. 205 та ч.4 ст.229 КАС України вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації технічними засобами.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов до наступного висновку.
Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). 
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є військовозобов`язаним, на військовому обліку перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-13,15)
Згідно даних військово-облікового документу «Резерв +», позивач оновив (уточнив) свої дані – 05.05.2025 року, проте з 26.05.2025 року розшукується ТЦК та СП за порушення військового обліку. Крім того, за даними ВЛК від 21.07.2015 року – ОСОБА_1 є непридатним в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, звання «солдат», ВОС 956645, номер в реєстрі Оберіг – 220320210640486100025 (а.с.15)
За інформацією зі скріншоту військово-облікового документу військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 «ТЦК та СП 26.05.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП (ас.16)
Судом також встановлено, що з метою перевірки достовірності отриманих даних з військово-облікового документу військовозобов`язаного ОСОБА_1 щодо порушення ним правил військового обліку, останній через свого адвоката звернувся із відповідними заявами до РТЦК (а.с.17-19, 21-24, 26-31).
Разом з тим, з листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих.№1/6434 від 29.09.2025, встановлено, що відповідно до наявної інформації, протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та постанови щодо ОСОБА_1 не складалися. Разом з тим, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», встановлено порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , а саме: не прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 , не оновлення персональних даних, не проходження ВЛК у встановлений законом строк. Відповідно до статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення військового обліку може тягнути за собою адміністративну відповідальність. У зв`язку з вищезазначеним, рекомендуємо ОСОБА_1 особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для актуалізації облікових даних та усунення виявлених порушень (а.с.20).
Таким чином, судом встановлено, що позивач звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, зазначає, що ним не порушувалися правила військового обліку, внаслідок чого просить ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані (інформацію) про порушення ним правил військового обліку. 
При вирішенні позовних вимог суд застосовує такі норми права.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про борону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації. Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Процедура ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів регулюється Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також Законом України «Про захист персональних даних», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та іншими нормативними актами.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою частиною мобілізаційної підготовки держави. Він включає в себе цілеспрямовану діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; реалізації заходів щодо забезпечення дотримання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; а також подання персональних та службових відомостей про них до органів ведення Реєстру.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів -інформаційно-комунікаційна система, призначена для здирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
До Реєстру, згідно з положеннями вищезазначеного Порядку № 1487 та Закону №1951- VIII вносяться як персональні, так і службові дані про призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Зокрема, пунктом 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачено, що до персональних даних можуть належати відомості про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема — дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. 
Суд вважає, що твердження позивача про те, що ним не порушувалось правил військового обліку, не відповідає дійсності, з огляду на таке.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, встановлено, що 05 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Правомірність винесення зазначеної постанови судом не встановлюється, оскільки це не є предметом позовних вимог в даній справи. Більш того, в судовому порядку позивачем така постанова не оскаржувалась.
Разом з тим, цей факт надає підстави стверджувати, що військовозобов`язаним ОСОБА_1 в свою чергу було порушено законодавство про військовий обов`язок і військову службу. 
Так, судом встановлено що у військово-обліковому документі Позивача, міститься запис щодо придатності військовозобов`язаного до військової служби «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час», що підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , маючи статус неприданого в мирний час, обмежено придатного у воєнний час в порушення Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 року не пройшов в строк до 05.06.2025 року повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Таким чином військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями в особливий період порушив:
- вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно яких громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством;
- пункт 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX 21 березня 2024 року згідно якого громадяни України віком від 25 по 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово- лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Суд звертає увагу на те, що звернення територіального центру комплектування та соціальної підтримки до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та поставлення громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки є заходом впливу з метою вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності поза встановленням питання вини позивача в адміністративному правопорушенні, тому твердження позивача про відсутність порушень правил військового обліку, є передчасні.
Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94 ( п. 12 розділу ІІІ «Відомості, що вносяться до Реєстру», передбачено, що отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації.
Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, застосунок Резерв + надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг.
При цьому, відповідно до статті 14-1 Закону України № 1951-VIII електронний кабінет це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Вказаний кабінет реалізовано у форматі застосунку «Резерв+».
Як було зазначено вище, згідно витягу з застосунку «Резерв+» позивач перебуває на обліку як військовозобов`язаний та відображається інформація про розшук РТЦК та СП в зв`язку з порушенням правил військового обліку.
Відповідно до пункту 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, Національна поліція: за повідомленнями районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, здійснює адміністративне затримання та поставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (надалі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань зокрема, звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Таким чином, з наведених вище норм, а саме Положення №154 і Порядку №1487 вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки з метою виконання покладених на них завдань звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП (порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення.
Також слід відмітити, що норми пункту 56 Порядку №1487 містять поняття «адміністративне затримання та доставлення призовників»; норми пункту Положення №154 містять поняття «доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення». А за статтею 259 КУпАП, яка мас назву «Доставлення порушника», з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку, поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - до органів Служби безпеки України її співробітником.
В свою чергу, за правилами статті 262 КУпАП органи (посадові особи) Національної поліції правомочні здійснювати адміністративне затримання, зокрема, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Таким чином, доставлення військовозобов`язаного до органу ТЦК та СП в силу зазначених вище норм законодавства здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим.
Тобто, у такому випадку в першу чергу здійснюється розшук особи та її доставлення до органу ТЦК та СП та в другу чергу складення протоколу про адміністративне правопорушення за правопорушення, визначені статтями 210 та 210-1 КУпАП.
Отже, розшук військовозобов`язаного з метою доставлення/адміністративного затримання оголошений у даному випадку є правомірним та у визначеному законом порядку.
Зазначене вище свідчить про безпідставність доводів Позивача про протиправність дій Відповідача, яка полягає у внесенні даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення позивачем правил військового обліку без дотримання встановленої законодавством процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Слід відмітити, що сама ж по собі наявність в застосунку «Резерв+» примітки «Порушення правил військового обліку» не свідчить про обов`язкове вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 210 КУпАП.
Вказана примітка свідчить лише про те, що у зв`язку з не проходженням в строк до 05.06.2025 року повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, Відповідачем шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС автоматично сформовано звернення до поліції щодо доставки позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку із фактичним вчиненням ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП. При цьому, розшук і поставлення військовозобов`язаного, як примусовий привід, здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
У позовній заяві Позивач заперечує правомірність таких дій Відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку та звернення до органів Національної поліції України для адміністративного затримання та поставлення позивача з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд вважає такі твердження Позивача безпідставними та такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні вищенаведених положень законодавства.
Так, з огляду на положення статті 6 Закону № 1951-VIII в Реєстр вносяться, обробляються та зберігаються персональні дані та службові дані призовників, військовозобов`язаних, резервістів.
До персональних даних за положеннями частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII віднесені відомості про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення) (пункт 20-1).
У свою чергу, частина перша статті 8 Закону № 1951-VIII визначає, що до службових даних віднесені відомості про виконання особою військового обов`язку (пункт 1).
Отже, Законом № 1951-VІІІ унормовано внесення до Реєстру даних, як про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, так і про виконання особою військового обов`язку, до якого, серед іншого, відповідно до частини третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ включено обов`язок дотримання правил військового обліку. Тобто Закон № 1951-VIII розрізняє такі дані між собою.
Слід вказати, що підставою для внесення даних до Реєстру про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є винесення відповідної постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП що законодавством віднесено до персональних даних військовозобов`язаного, які визначені статтею 7 Закону № 1951 -VIII.
Однак, як було зазначено вище, відомості про виконання військовозобов`язаним військового обов`язку належать до його службових даних, які визначені статтею 8 Закону № 1951- VIII. 
При цьому, стаття 8 Закону № 1951-VIII не містить застережень щодо внесення відомостей про виконання особою військового обов`язку виключно на підставі відповідних рішень уповноважених органів.
До того ж, з огляду на наведені положення законодавства, слід зазначити, що відсутність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності жодним чином не свідчить про дотримання особою (військовозобов`язаним) правил військового обліку.
Щодо посилання Позивача на те, що вимога ІНФОРМАЦІЯ_3 доставити його для складання протоколу про адміністративну відповідальність, є незаконною в силу положень ч. 9 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення, суд акцентує увагу на тому, що в межах заявлених вимог Позивача в цій адміністративній справі не вирішується питання винуватості Позивача у скоєнні ним адміністративного правопорушення, та складання протоколу про адміністративну відповідальність. 
Аргументація Позивача будується на помилковому ототожненні понять «вчинення правопорушення» та «притягнення до юридичної відповідальності». Вчинення правопорушення це об`єктивний факт, діяння особи, що порушує норми права. Натомість притягнення до відповідальності це процесуальна діяльність уповноважених органів, що завершується винесенням відповідного акта (постанови, вироку, тощо).
Закон пов`язує притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію з фактом, зокрема за порушення правил військового обліку, тобто покладення на особу міри відповідальності за допущене порушення, з «порушенням правил військового обліку», тобто вчиненням дій/ допущенням бездіяльності щодо дотримання покладеного на військовозобов`язаного військового обов`язку, а не з наявністю постанови про притягнення до відповідальності.
Наведене кореспондується і з положеннями ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де передбачено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - до органів Служби безпеки України її співробітником.
Слід зауважити, що достатньою підставою для внесення до Реєстру даних про порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, є сам факт допущеного порушення, незалежно від того, чи притягнуто особу до адміністративної відповідальності за його вчинення.
Окрім того, з огляду на наведені положення законодавства щодо військового обов`язку, метою процедури звернення територіального органу комплектування та соціальної підтримки до органів Національної поліції України, є забезпечення необхідних умов для розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення та складання необхідних процесуальних документів за участі особи, яка притягується до відповідальності.
Підсумовуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені безпідставно, оскільки дії Відповідача, як  суб`єкта владних повноважень вчиненні в межах їх повноважень та відповідно до Закону.
Пункт 1 частини 3 статті 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Тому в задоволенні позову  ОСОБА_1 , належить відмовити.
На підставі ст.ст.7, 8, ч.3 ст.210-1, 235,280 КУпАП,ст. ст.241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст Рішення виготовлено та підписано суддею 20 січня 2026 року.

Суддя С. І. Гринчак