ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р.	Справа № 520/18991/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/18991/25
за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" 
до  Харківської митниці   
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ" (далі – позивач, ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці (далі також митний орган, відповідач, апелянт), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000139/2 від 25.03.2025.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року позов ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000139/2 від 25.03.2025.
Стягнуто з Харківської митниці на користь ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" судовий збір у сумі 3028,00 грн. 
Харківська митниця, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга вмотивована твердженнями про невірне застосування судом першої інстанції приписів ст.ст. 51-52, 58, 280, 295, 336, 345, 346 Митного кодексу України (надалі - МК України). 
Апелянт вказує, що відмова у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, що підтверджується спрацюванням АСАУР (системи управління ризиками). 
Звернув увагу, що Харківською митницею в якості доказу до відзиву надавався витяг із цінової бази ЄАІС Держмитслужби (міститься в матеріалах справи) де вказані митні оформлення, саме із цим кодом товару, саме із схожими характеристиками, властивостями та призначенням, які виконують однакові функції. Ціна, щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що і оцінювані товари. Також, беруться за основу саме такі товари, які вироблені в цій же країні, що і оцінювані товари, тобто з такою же країною походження і оформлені в максимально найближчий термін.
За результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено, що задекларований рівень митної вартості товарів по ЕМД №25UA807200004139U6 від 24.03.2025 нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше. У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості подібних товарів, які були оформлені у максимально найближчій термін, було встановлено, що рівень митної вартості товару №1 згідно ЄАІС: – 4,65 EUR/кг., задекларований рівень митної вартості – 2,8 EUR/ кг., товару №2 – 4,65 EUR/кг., задекларований рівень митної вартості – 3,66 EUR/ кг.
Зауважує на невідповідність обраного Підприємством методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, у зв`язку з тим, що використані Підприємством відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи, подані Позивачем при митному оформленні, містять розбіжності, які суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Зазначає, що в своєму відзиві описувала, які саме, розбіжності містили документи, які були подані позивачем до митного контролю та митного оформлення. Тобто, подані декларантом до митного оформлення документи, відповідно до частини другої статті 53 Кодексу, містили розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.
Вважає, що у рішенні суду першої інстанції від 25.09.2025 дана невірна правова оцінка такому доводу митниці, як прайс-лист. Вказав, що наданий до митного оформлення прайс-лист від 17.04.2024 б\н є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ПАТ “Новий стиль” та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. 
Також вважає, що при розгляді і аналізі документів, які були надані до митного контролю і митного оформлення разом з ЕМД №25UA807200004139U6 від 24.03.2025.
Звертає увагу, що контракт від 10.01.2023 № 23-Rollyx, наданий митному органу під час митного оформлення та контролю не засвідчений підписом особи, уповноваженої на укладання договору (контракту) та не містить печатку підприємства (продавця) – це свідчить про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у дійсності цього контракту. А саме, у контракті від 10.01.2023 № 23-Rollyx на сторінках 1,2,3,4,5,6,7, відсутній підпис продавця. 
Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що при аналізі наданих позивачем до митного контролю і митного оформлення документів встановлено, що згідно тлумачення Інкотермс 2020 умови поставки FCA означають, що продавець товару виконав свої зобов`язання щодо поставки товару, виконавши митне очищення для експорту та передавши його перевізнику у названому покупцем місці. Ціна FCA означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, а також експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартість доставки до основного перевізника в місці, вказаному покупцем та навантаження товару в транспортний засіб, без вартості доставки (фрахту) до покупця. В наданих транспортних документах відсутня інформація щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості, як транспортування не підтверджені документально, не визначені кількісно та достовірно, що суперечить положенням п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ, ч. 2, 9, 10 та 21 ст. 58 МКУ. Таким чином, такі умови поставки припускають те, що транспортні витрати, витрати на завантаження, розвантаження експедиторські, страхові, інші витрати вже включені в вартість товару. Однак, позивачем ніде такі розрахунки не вказані і не можливо ніяк з`ясувати, які саме витраті враховані у загальну вартість товару по ЕМД №25UA807200004139U6 від 24.03.2025. З тих документів, які позивач надав до митного контролю і митного оформлення не можна з`ясувати всі числові значення складових митної вартості. Тобто, позивач не надав документального механізму щодо підтвердження числових значень складових митної вартості і, які саме, складові включені в ціну товару, яка міститься в інвойсі.
Зазначає, що позивачем були надані до митного контролю і митного оформлення такі транспортні документи, а саме рахунок на оплату №176 від 20.03.2025, довідка про транспортні експедиційні витрати б/н від 20/03/2025, довідка про транспортні витрати б/н від 20.03.2025. Вказує, що у цих транспортних документах позивач зовсім не показує, як він розраховує числові значення складових митної вартості по транспортним витратам при визначенні митної вартості по спірній ЕМД і чи були включені витрати на завантаження, розвантаження експедиторські, страхові, інші витрати. Тобто, відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення». 
Також, вважає, що позивачем не надані до митного контролю і митного оформлення банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення». Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з вищевказаною ЕМД було виявлено, що транспортні документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п. 5 ч. 10 ст. 58 МКУ — витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. 
Це, на думку апелянта, свідчить про суттєві розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості, оскільки не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Вищевикладене обумовило наявність у посадової особи митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товарів заявленої у спірної ЕМД , наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Зокрема, 25.03.2025 декларанта було повідомлено, що на виконання вимог стаття 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МКУ.
У відповідь на повідомлення Харківської митниці, Позивачем було надіслано лист від 25.03.2025 № 25/03/2025-1ф на адресу митниці, в якому зазначалось, що позивачем на даний час надані всі документи, і потрібен час для надання додаткових документів.
Отже вважає, що подані документи не спростовували в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої найнижчої митної вартості оцінюваних товарів та ненаданням Позивачем всіх витребовуваних додаткових документів, Харківською митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись ч. 6 ст. 54, ст. ст. 53, 55, 57-63 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів № UA807000/2025/000139/2 від 25.03.2025 за резервним методом визначення митної вартості. 
При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товарів за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про товари, митне оформлення яких вже здійснено за рівнем митної вартості, щодо подібних (аналогічних) товарів товарів Харківською митницею в якості доказу до відзиву надавався витяг із цінової бази ЄАІС Держмитслужби, про що було зазначене вище. Обґрунтування неможливості застосування для визначення митної вартості товару першого методу визначення митної вартості товарів, передбачених ст.ст. 58 МКУ наведене у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000139/2 від 25.03.2025.
ПрАТ «Новий стиль» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга Харківської митниці задоволенню не підлягає з таких підстав.
Позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув статус юридичної особи приватного права, є резидентом України.
Між ПАТ «НОВИЙ СТИЛЬ» (Покупець) та компанія "ROLLYX s.r.o." (Продавець), країна виробництва: Чехія , укладено Контракт №23-Rollyx від 10.01.2023.
Умовами Контракту визначено наступне:
- Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, викладених у цьому Контракті (п. 1.1. Контракту);
- конкретний вид (асортимент) товару кожної партії поставки узгоджується сторонами в замовленні та визначаються в специфікаціях та інвойсах, які додаються до Контракту та складають його невід`ємну частину (п. 1.3. Контракту);
- Продавець поставляє Покупцю Товар на наступних умовах FCA Люстенисце, за адресою вул.Зелена, 422 (п. 3.1. Контракту);
- Умова оплати товару - відстрочення платежу (п.5.2 Контракту).
Як вказує позивача, комерційним інвойсом №2250229 від 19.03.2025 погоджені умови асортимент, ціни, інші умови постачання товару.
Товар ввезений окремою партією. 
24.03.2025 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ПрАТ «НОВИЙ СТИЛЬ» (код 32565288) подана митна декларація за № 25UA807200004139U6 від 24.03.2025 (№UA807200/2025/004139) на товар: №1 «Коліщата для меблів. Не мiстять у своєму складi передавачi або передавачi...» код товару 8302200090, №2 «Арматура кріплення для меблів. Не мiстить у своєму складi передавачi...» код товару 8302420090, що надійшов від ROLLYX s.r.o., Zelena 422 294 42 Lustenice, Чехія на адресу ПрАТ «НОВИЙ СТИЛЬ». 
У графі 43 ЕМД №25UA807200004139U6 від 24.03.2025 позивачем зазначено основний метод визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.ст. 57, 58 МКУ. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
На підтвердження митної вартості товару Позивачем подані документи, в тому числі обов`язкові документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України:
Разом з митною декларацією, Позивачем надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД. Пакувальний лист (Packing list) б/н 19.03.2025 Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 2250229 19.03.2025 Автотранспортна накладна (Road consignment note) A 122173 19.03.2025 Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 176 20.03.2025 Калькуляція транспортних витрат б/н 20.03.2025 Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н 20.03.2025 Прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс виробника 17.04.2024 Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 21 19.03.2025 Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 23-Rollyx 10.01.2023 Договір (контракт) про перевезення 240451 29.02.2024 Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером 2250229 19.03.2025 Інші некласифіковані документи Взаємозалежність (ст.58 МКУ) 24.03.2025 Інші некласифіковані документи Висновок спеціаліста № 1990/z 28.10.2013 Інші некласифіковані документи лист виробника 09.08.2023 Інші некласифіковані документи опис 24.03.2025 Інші некласифіковані документи Страхування 24.03.2025 Копія митної декларації країни відправлення 25CZ610000095RI0B1 19.03.2025.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №25UA807200004139U6 від 24.03.2025, спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом: 106-2 (Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів): .3.3. Вартість товару нижча або дорівнює вартості прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів. за кодом: 117-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці.
У повідомленні декларанту №27630 від 24.03.2025 Харківська митниця запропонувала Підприємству надати додаткові документи по ЕМД № 25UA807200004139U6 запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару 1,2 в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів.
У відповідь на запит Відповідача № 27630 Позивач надав лист № 25/03/2025-1ф від 25.03.2025 з інформацією та поясненнями стосовно запитаної інформації та документів з поставки товару, зазначив надання документів в рамках статті 53 МК України та просив на підставі статті 55 Митного кодексу України надати рішення коригування митної вартості по декларації №№25UA807200004139U6.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000139/2 від 25.03.2025.
Також, на підставі прийнятого рішення про коригування Відповідачем оформлена картки відмови в прийнятті митної декларації, номер картки № UA807200/2024/000160.
Щоб уникнути простою транспорту декларантом подано митну декларацію 25.03.2025 МД № 25UA807200004194U8, у якій зазначено митну вартість згідно рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000139/2 від 25.03.2025, та сплачено митні платежі за скоригованою ціною та випущено Товар у обіг під гарантію.
У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000059/2 від 22.01.2024 у графі 33 зазначено, що у відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 
1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по підприємству; Згідно тлумачення Інкотермс 2020 умови поставки FСА означають, що продавець виконав свої обов`язки щодо поставки, виконавши митне очищення експорту та передавши його перевізнику у названому покупцем місці. Вибір місця поставки впливає;
- на завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Ціна FСА означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, а також експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартість доставки до основного перевізника в місці, вказаному покупцем та навантаження товару в транспортний засіб, без вартості доставки (фрахту) до покупця. В наданих транспортних документах відсутня інформація щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджені документально, не визначені кількісно та достовірно, що суперечить положенням п. 2 ч.2 ст. 52 МКУ, ч. 2, 9, 10 та 21 ст. 58 МКУ;
- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»; 
- наданий до митного оформлення прайс-лист по суті є офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ «Новий стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1984 року:
- відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах / митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»;
- у контракті від 10.01.2023 № 23-Rоllух на сторінках 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 відсутній підпис продавця.
Джерелом інформації для цього Рішення по товару є: товар №1) – ЕМД від 18.03.2025 UA100190/2025/555824 (25UA100190555824U3), код товару згідно з УКТ ЗЕД 8302200090, назва товару: «Ролики з арматурою з недорогоцінних металів до меблів для сидіння.CASTER WHEELS…», країна походження EU (Європа), умови поставки FCA, вага – 3513 кг.- товар №2) – ЕМД від 27.01.2025 UA500490/2025/000273 (25UA500490000273U9), код товару згідно з УКТ ЗЕД 8302420090, назва товару: «Фурнітура для меблів:набір ручок 9 шт. (0,06 м - 0,096 м - 0,18 м)- 1 шт…», країна походження EU (Європа), умови поставки CPT.
Позивачем до митниці поданий лист № 25/03/2025-1ф від 25.03.2025, в якому позивач відносно надання додаткових документів АТ «Новий стиль» пояснив таке:
- фактурна вартість товару може мінятися, так як асортимент і ціна товару, як і імпортуються, різні. Ціни на позиції за інвойсом повністю відповідають прайс-листу, який був наданий разом з митною декларацією;
-виписку з бухгалтерської документації - відповідно до п.5.2. вищезазначеного зовнішньоекономічного контракту надається відстрочка 95 днів з моменту поставки товару;
-рахунок на оплату транспортних послуг № 176 від 20.03.2025, довідка про вартість перевезення б/н від 20.03.2025, договір на міжнародне перевезення вантажів №240451 від 29.02.2024 та заявка на перевезення були надані разом з митною декларацією;
-прайс-лист виробника-експортера від 17/04/2024 був наданий разом з митною декларацією;
-копія експортної декларації країни відправлення від 19.03.2025 № 25СZ610000095RI0В1 від 19.03.2025 надана разом з митною декларацією з перекладом на українську мову;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. - будуть надані додатково.
Також, у листі Позивач повідомив, що ним було надано всі наявні на дату розмитнення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару. У зв`язку з чим просив дозволити митне оформлення вантажу відповідно до вимог статті 55 МК України, прийняти рішення про визначення митної вартості.
Розглянувши подані Позивачем інформацію та документи, Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2025/000139/2 від 25.03.2025, за яким митну вартість товару збільшено та оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, номер картки № UА807200/2025/000160.
Не погодившись із рішенням Відповідача, Позивач у порядку пункту 2 частини 4 статті 54 МК України звернувся до Відповідача з листом № 22.04.2025/3 від 22.04.2025 про надання письмової інформації про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана за 1 -м методом, про надання інформації, у яких саме документах міститься недостовірність, розбіжності або не містяться відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, з переліком таких документів; а також надати копію митної декларації, що була використана як джерело для коригування.
На лист - запит № 22.04.2025/3 від 22.04.2025 Харківська митниця надала відповідь «Щодо розгляду документів в порядку ст. 55 МКУ», лист № 7.14-1/15-02/13/2220 від 24.04.2025, в якому зазначила, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого рішення про коригування
Надалі, АТ «Новий стиль», незгодний з винесеним рішенням про коригування митної вартості товарів, подав до митниці лист № 14.05.2025/1 від 14.05.2025, оформлений в порядку частини 8 ст. 55 МК України, за умовами якої протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. 
У цьому листі Позивач із посиланням на частину 9 ст. 55 МК України просив врахувати додаткові документи та додаткові пояснення, винести письмове рішення щодо визначення заявленої митної вартості товарів за поданою первинною МД, скасувати відповідне рішення про коригування митної вартості товарів. 
Окрім того, АТ «Новий стиль» просив митницю розглянути лист № 22.04.2025/3 від 22.04.2025 та у порядку пункту 2 частини 4 статті 54 МК України надати письмову інформацію про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана за 1-м методом, про надання інформації, у яких саме поданих документах, зазначених в ст. 53 МК України, є дійсні недостовірність, розбіжності або де не містяться відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, з чітким переліком цих документів, із вказівкам на конкретні розбіжності в них та обґрунтуванням їх впливу на числові значення митної вартості.
З листом № 14.05.2025/1 від 14.05.2025 Відповідачу надані такі документи, що підтверджують оплату та вартість перевезення, які були відсутні на час митного оформлення партії товару: платіжні інструкції № 2611 від 09.04.2025 та №2694 від 14.04.2025 (за якими сплачені послуги за рахунком № 176 від 20.03,2025); Акт №176 від 27.03.2025, CMR А № 122173 з відміткою про одержання вантажу. 
Також наданий Звіт про оцінку майна № 17/04/2025/01 від 17.04.2025 суб`єкта оціночної діяльності РТВП «Гранід» у формі ТОВ, з якого вбачається, що ціна товару відповідає рівню ринкових цін. 
Що стосується оплати товару: було надано пояснення, що строк оплати товару станом на дату цього листа ще не настав, товар з боку АТ «Новий стиль» ще не оплачений.
Розглянувши подані Позивачем інформацію та документи, Відповідач відповів листом «Щодо надання письмової інформації в порядку стаття 54 МКУ (лист №7№7.14-2/15-02/13/2562 від 19.05.2025), в якому продублював інформацію, зазначені в рішенні про коригування і фактично відмовив в перегляді рішення про коригування митної вартості товарів.
Оплата партії товару проведена 24.06.2025, про що свідчить платіжна інструкція №177 від 24.06.2025.
Також 02.06.2025 АТ «Новий стиль» отримав від ДП «Держзовнішінформ» висновок (лист від 02.06.2025 № 3-3/584) щодо цін на продукцію за контрактом №23 Rollyx від 10.01.2023. Ціни на партію товару, щодо якого винесене рішення про коригування, яке оскаржується, повністю відповідають цінам, зазначеним у висновку ДП «Держзовнішінформ». Тобто ціна товару в партії відображає «дійсну вартість», є ринковою.
Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, вказавши на недоведеність належних підстав неможливості застосування основного методу визначення митної вартості – за ціною договору (контракту), а у спірному рішенні про визначення митної вартості товару не наведено обґрунтованого розрахунку скоригованої митної вартості, що є належною та достатньою підставою для його скасування.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються зокрема МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. (ч. 1 ст. 50 МК України)
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. (ч. 2 ст. 52 МК України)
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України)
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. 
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 МК України).
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана. (п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України)
Аналіз наведених норм МК України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, обов`язок декларанта подати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визначення митної вартості товару виникає за наявності хоча б однієї з таких умов:
- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості,
- у документах, зазначених у частині другій ст. 53 МК України, наявні ознаки підробки;
- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів,
- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, тощо.
З матеріалів справи встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за ЕМД №25UA807200004139U6 від 24.03.2025, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст.54 МК України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 МК України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.
Так, за даною митною декларацією під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №25UA807200004139U6 від 24.03.2025 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості).
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
У той же час, перелік документів, які мають подаватися декларантом в підтвердження заявленої митної вартості товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України. Зокрема, це:
- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір (контракт), або документ, який його замінює та додатки до нього у разі їх наявності;
- рахунок-фактура (інвойс);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У постанові від 15.08.2019 у справі №826/19400/15 Верховний Суд дійшов висновку, що вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.
У постанові від 20.03.2020 по справі №480/3807/18 Верховний Суд зазначив, що «митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належним та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару».
Отже, до обов`язкових документів, які підтверджують заявлену митну вартість відносяться, якщо рахунок сплачено, - рахунок-фактура (інвойс); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Відтак, з наданих відповідачу для митного оформлення документів, виходячи з умов контракту, вбачається обов`язок позивача подати до митного оформлення в пакеті документів, на підтвердження заявленої митної вартості, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача підстав для запиту у декларанта додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України через обґрунтовані сумніви щодо митної вартості товару, зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів всупереч умовам зовнішньоекономічного контракту.
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом визначення вартості митним органом вказано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст. ст. 54, 55, 57, 58, 59, 60, 62, 63 МК України вказав невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: 
- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по підприємству; Згідно тлумачення Інкотермс 2020 умови поставки FСА означають, що продавець виконав свої обов`язки щодо поставки, виконавши митне очищення експорту та передавши його перевізнику у названому покупцем місці. Вибір місця поставки впливає на завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Ціна FСА означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, а також експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартість доставки до основного перевізника в місці, вказаному покупцем та навантаження товару в транспортний засіб, без вартості доставки (фрахту) до покупця. В наданих транспортних документах відсутня інформація щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджені документально, не визначені кількісно та достовірно, що суперечить положенням п. 2 ч.2 ст. 52 МКУ, ч. 2, 9, 10 та 21 ст. 58 МКУ;
- відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»; 
- наданий до митного оформлення прайс-лист по суті є офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ «Новий стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1984 року;
- відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах / митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»;
- у контракті від 10.01.2023 № 23-Rоllух на сторінках 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 відсутній підпис продавця.
Також вказано, що у зв`язку із ненадання всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МК України; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості: товар 1) 5,02 дол. США/кг.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту визначені ст. 57 МК України. Згідно даної статті такими методами є: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Відповідно до ч.ч. 2-7 ст. 59 МК України при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.
Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5– 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать Законам України і є сумісними з відповідними приписами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Відповідно до п.п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.
Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Крім того, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).
Тобто, вимоги вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. Крім того, згідно Правил, митний орган повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувались ним при коригуванні митної вартості за резервним методом.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за резервним методами.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18, від 20.06.2023 у справі № 1.380.2019.006247.
Колегія суддів зазначає, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року по справі № 815/5791/17.
Так, з матеріалів справи встановлено, що для митного оформлення позивачем були надані посадовим особам відповідача наступні документи, а саме Пакувальний лист (Packing list) б/н 19.03.2025, Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 2250229 19.03.2025, Автотранспортна накладна (Road consignment note) A 122173 19.03.2025, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 176 20.03.2025, Калькуляція транспортних витрат б/н 20.03.2025, Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н 20.03.2025, Прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс виробника 17.04.2024, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), специфікація № 21 19.03.2025, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 23-Rollyx 10.01.2023, Договір (контракт) про перевезення 240451 29.02.2024, Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером 2250229 19.03.2025, Інші некласифіковані документи Взаємозалежність (ст.58 МКУ) 24.03.2025, Інші некласифіковані документи Висновок спеціаліста № 1990/z 28.10.2013, Інші некласифіковані документи лист виробника 09.08.2023, Інші некласифіковані документи опис 24.03.2025, Інші некласифіковані документи Страхування 24.03.2025, Копія митної декларації країни відправлення 25CZ610000095RI0B1 19.03.2025.
При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з умов Контракту.
У ході судового розгляду судом встановлено, що рішення митного органу про коригування митної вартості прийняті з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, не надано всіх витребуваних додаткових документів.
Отже, надаючи оцінку підставам, що покладені в основу оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає таке.
Що стосується посилання митного органу на те, що наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, а саме, у митних органів наявна цінова інформація на ідентичний товар, зокрема того ж самого виробника, у схожій кількості, оформлений на таких саме комерційних умовах у максимально наближений час, колегія суддів зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Щодо доводів митного органу про те, що наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ПАТ «Новий стиль» та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994, колегія суддів зазначає наступне.
Так, положеннями ч. 2 ст. 53 МК України визначено перелік обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутні такі документи як прайс-лист.
При цьому, до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.
Слід вказати, що за умовами контракту ціна за конкретну партію товару узгоджується та встановлюється в специфікаціях та інвойсах на кожну окрему партію товару, а не прайс-листами.
Ціна товару, визначена у наданому позивачем прайс-листі відповідає задекларованій позивачем ціні товарів, визначеній також у інвойсі.
Прайс-лист (прейскурант) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Вказаний документ не є обов`язковими документами для підтвердження заявленої митної вартості товару, а отже особливості його оформлення, на які посилається відповідач, не свідчать про недостовірність заявлених декларантом відомостей, у зв`язку з чим наявність, відсутність чи будь-які недоліки такого документу, як прайс лист, не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про коригування митної вартості.
Аналогічні висновки щодо оцінки прайс-листа, як документа, який підтверджує митну вартість товарів, сформовано Верховним Судом, зокрема у постанові від 28.02.2024 № 815/1460/18.
Стосовно відсутності калькуляції транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, колегія суддів зазначає.
Відповідно до "Правил заповнення декларації митної вартості" затверджених наказом Міністерства фінансів від 24.05.2012 № 599, та для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно - експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
У цьому випадку на адресу відповідача було надано договір на міжнародне перевезення від 29.02.2024, рахунку на оплату № 176 від 20 березня 2025, довідок про транспортні витрати 20.03.2025 (з розмежуванням вартості транспортування товару до митного кордону України у пп. Краковець у розмірі 78726,00 грн та по території України у розмірі 43646,00 грн).
За умов надання таких документів у митного органу є можливість ідентифікувати належність транспортних витрат по доставці товару для підтвердження складової митної вартості товару.
Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Отже, приписи ст. 53 МК України не містять переліку конкретних транспортних (перевізних) документів, які мають подаватися позивачем для підтвердження митної вартості.
Такого переліку не містить і наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, оскільки застосування у його тексті слів «можуть належати» свідчить, що наведений перелік не є ані обов`язковим, ані вичерпним.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14 якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Така позиція також підтримана судом касаційної інстанції у постанові від 15.10.2024 у справі № 520/6058/24.
Разом з цим колегія суддів вказує на хибність посилання митного органу на ненадання банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу №599, оскільки, як зазначено вище, вказаний Наказ №599 не містить імперативного обов`язку з надання таких документів. 
Щодо умов поставки FCA та навантажувально-розвантажувальних робіт.
Умовами контрактуй» 23-Rollyx від 10.01.2023, п. 3.1. продавець поставляє покупцю товар на наступних умовах: FCA Люстенице, по адресу вул. Зелена, 422. Умова поставки FCA Люстенице також зазначена при визначенні ціни товару в інвойсі № 2250229 від 19.03.2025, в CMR А № 122173 адресою завантаження визначено: вул. Зелена, 422, Люстенице. Місцезнаходження CZECH REPUBLIC ZELENA 422, LUSTENICE є адресою місцезнаходження продавця ROLLYX s.r.o. (п. 15 контракту).
За п. 12.7. контракту №23-Rollyx від 10.01.2023 при тлумаченні цього Контракту мають силу правила ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р. Згідно з цими міжнародними правилами термін FCA або «франко-перевізник» в частині поставки свідчить про наступне: Поставка вважається здійсненою, якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем.
В інвойсі № 2250229 ціна товару визначена на умовах поставки FCA Люстенице (за місцезнаходженням продавця), тобто ціна товару, яку виставляє продавець, включає в себе вартість завантаження.
Про те, що ціна FCA означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар включає в себе суму навантаження товару в транспортний засіб зазначено митним органом в гр. 44 рішення про коригування. 
Партія товару від місця навантаження вул. Зелена, 422, Люстенице, Чехія, до місця розвантаження Харків, Україна, перевозилася одним транспортним засобом - автомобілем DAF НОМЕР_1 /причіп НОМЕР_2 , про що зазначено і в CMR А № 122173, і в заявці на перевезення, рахунку, довідці перевізника. Тож, на маршруті товару ніяких перевантажень не було, відповідні додаткові витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи за межами митної території України відсутні.
Таким чином, з огляду на обставини, твердження митниці про навантажувально-розвантажувальні роботи та їх не врахування у витратах на транспортування є необґрунтованими та спростовуються дійсними обставинами справи. 
Щодо відсутності калькуляції. 
За Наказом МФУ від 24.05.2012 N?599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» калькуляція транспортних витрат є документом, що може бути підтверджуючим документом у разі, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу. 
Посилання митниці на відсутність цього документу щодо партії товару АТ «Новий стиль» є недоречним та безпідставним, оскільки партія товару транспортувалася не власним транспортом АТ «Новий стиль», а найманим перевізником відповідно до Договору на перевезення № 240451 від 29.02.2024. Докладно про це зазначено в позовній заяві. 
Щодо витрат на страхування, експедиторські, транспортування до місця перетинання митного кордону України. Твердження про ненадання інформації щодо цих витрат не відповідають обставинам справи. 
У Довідці перевізника про транспортні витрати №б/н від 20.03.2025, в Довідці про відсутність страхування зазначено, що товар не страхувався, за умовами п. 3.5. Контракту № 23 – Rollyx сторони звільняють один одного від зобов`язань зі страхування товару. 
Отже, відповідні витрати відсутні, документально це підтверджено. 
Крім того, судом згідно матеріалів справи встановлено, що товар транспортувався за прямим договором з перевізником ФОП ОСОБА_1 , крім послуг з перевезення, інших послуг не було, будь які експедиторські послуги в зв`язку із цим відсутні. 
Щодо неподання калькуляції собівартості від виробника товару слід зазначити, що такий документ не є обов`язковими документами для митного оформлення, визначеними ч. 2 ст. 53 МК України. 
А згідно з ч. 4 ст. 53 подається (за наявності) на письмову вимогу митного органу, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. 
Дослідивши запит митного органу про надання додаткових документів № 27630 від 24.03.2025, судом встановлено, що ані в зазначеному запиті, ані в рішенні про коригування митної вартості товару Відповідач не витребував такого документу, не зазначав, що його відсутність є підставою для сумнівів у визначенні вартості товару. 
Стосовно покликань апелянта на відсутність підпису продавця у контракті № 23-Rollyx від 10.01.2023, колегія суддів зазначає таке.
Суд першої інстанції дослідивши вказаний довід митного органу дійшов висновку про те, що такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки не відповідають фактичним обставинам: до матеріалів справи Позивачем додана копія цього контракту, а також копія цього контракту в розрізі кожної сторінки, яка була подана разом з митною декларацією №25UA807200004139U6 і у відсканованому вигляді розміщена на порталі Державної митної служби України, https://cabinet.customs.gov.ua/ в кабінеті АТ «Новий стиль». 
З цих документів наочно встановлена наявність підписів та печатки продавця на кожній сторінці контракту, а також ідентифікація особи, яка підписала контракт від імені продавця (преамбула та розділ 15 контракту). 
При цьому, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять протилежних доказів і Відповідач, зазначаючи про відсутність підписів на контракті, доказів цього не надав.
Колегія суддів перевіривши матеріали справи погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів надання позивачем до митного органу контракту № 23-Rollyx від 10.01.2023, у якому б були відсутні підписи продавця, зокрема на сторінках 1,2,3,4,5,6,7.
Стосовно не ненадання декларантом (відсутність у розпорядженні митного органу) інформації щодо угод на ідентичні чи подібні товари, то позивач вказує , що будь-які угоди на ідентичні чи подібні товари у нього відсутні.
Так, частиною 2 ст. 53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товару.
Серед цього переліку інформація щодо угод на ідентичні або подібні товари відсутня.
У той же час спірні рішення не містять жодного об`єктивного обґрунтування митним органом недостовірності заявленої Декларантом/Позивачем вартості товарів, а саме по собі припущення митного органу про подання Декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, можливої відмінності між рівнем заявленої Декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої Декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Таким чином, обґрунтування відповідача як про ненадання позивачем інформації щодо угод на ідентичні або подібні товари, яка не є в розумінні ст. 53 МК України документом, що має подаватися Декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, так і про відсутність цієї інформації в розпорядженні митного органу, не є підставою для застосування резервного методу та свідчать про безпідставність також другої, третьої підстав, вказаних у спірних рішеннях.
При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Колегія суддів звертає увагу на те, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митний орган також зазначив, що при визначенні (збільшенні) митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься у базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України про товари, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений до митного оформлення час.
Тобто, основною підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначеного в митній декларації, поданій позивачем, став аналіз цінової інформації, яка міститься в базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України.
Наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України згідно вказаного в рішенні не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.
При цьому, посилання у рішеннях лише на номер митної декларації, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування відповідачем можливості визначення митної вартості за резервним методом.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларацій, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Поряд із тим, текст спірного рішення про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Своєю чергою, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номер митної декларації як на джерело цінової інформації не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.01.2022 у справі №520/11061/2020.
Стосовно посилання апелянта на МД 25UA100190555824U3 від 18.03.2025 та МД25UA50049000273U9 від 27.01.2025, інформація про товари з якої була порівняна з партію товару Позивача, колегія суддів звертає увагу на таке.
За МД № 25UA100190555824U3: назва товару «Ролики з арматурою з недорогоцінних металів для меблів для сидіння», вага товару нетто – 3513 кг, до того ж, ціна цього товару визначена не за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а за 6-м методом (графа 43 цієї МД), тобто первинно заявлена ціна імпортером була відкоригована. 
При цьому, Товар Позивача: назва товару «Коліщата для меблів», вага товару нетто – 6774 кг, ціна товару за 1-м методом: за ціною договору (за вартістю операції). 
Товар за МД25UA50049000273U9: назва товару «фурнітура для меблів: набір ручок 9 шт.», вага товару нетто – 2,76 кг, вантажовідправник з Естонії, вантажовідправник не є виробником товару, країна відправлення товару – Польща, умови поставки CPT Одеса, ціна товару визначена не за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а за 6- м методом, тобто первинна вартість операції відкоригована. 
При цьому, Товар Позивача: назва товару «Арматура для кріплення меблів… Опора», вага товару нетто – 158 кг, вантажовідправник є виробником товару, країна відправлення товару Чехія, умови поставки FCA Lustenice, ціна товару визначена за 1-м методом: за ціною договору (за вартістю операції). 
Отже, товари, які порівняні митницею з товарами Позивача не є подібними, мають відмінну вагу(кількість), характеристики, тка як наслідок порівняння ціни товару за вищезазначеними МД з товаром Позивача не відповідає вимогам щодо подібності товарів, визначеним ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 60 МК України. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з судженням суду першої інстанції про те, що Відповідач не надав достатніх допустимих доказів іншої митної вартості подібних товарів. 
Таким чином, використані позивачем відомості повністю підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні та/або всі складові митної вартості, необхідні для її обчислення, присутні, а інформація в базах АСМО Інспектор та ЄАІС не свідчить та не може свідчити про заниження митної вартості товарів позивачем, що є підставою для відхилення аргументів Відповідача і в цій частині.
Колегія суддів зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 по справі № 805/2713/16-а.
У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.
Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Отже, митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.
У свою чергу, колегією суддів встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що ціна, вказана платником в митній декларації, об`єктивно підтверджується контрактом і наданим повним пакетом документів, передбачених статтею 53 МК України, та підлягає обчисленню.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судовим розглядом, позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України. Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні числові дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 МК України.
Ураховуючи встановлені судом обставини та наведені норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про надання позивачем до митного органу належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Відповідачем не визначено встановлених під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості товару.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Відповідно, застосування митним органом другорядних методів - за ціною договору щодо ідентичних товарів та резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості є необґрунтованим.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення митного органу необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, позовні вимоги підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року по справі №520/18991/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.А. Спаскін   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 04.02.2026.