справа № 399/212/25
провадження № 2-а/399/7/2026
РІШЕННЯ
Іменем України

12 січня 2026 року смт Онуфріївка
Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
встановив:
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №03/25 від 17.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Обґрунтовані позовні вимоги тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, оскільки останній в особливий період порушив правила військового обліку, передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме 09.12.2024 не з`явився до ТЦК та СП без зазначення поважних причин неявки, повідомлення здійснювалося засобами поштового зв`язку, лист повернувся до суду з відміткою «відсутній за вказаною адресою».
Позивач у позові стверджував, що він не отримував повістку ні особисто, ні засобами поштового зв`язку. Відповідно, вважав, що не знав, і не міг знати про дату, час та місце куди потрібно з`явитися та про мету такої явки.
Зазначав, що згідно з паспортом ОСОБА_1 з 16.03.2017 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Тому, безпідставними є пояснення, що він відсутній за адресою. Звертав увагу, що за цією ж адресою прибули співробітники поліції, які 13.01.2025 доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначав, що він не вчиняв дій, які б могли свідчити про невиконання ним правил військового обліку, та вважав, що він не був належним чином оповіщений і повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.12.2025, а складання протоколу відносно нього є протиправним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Зазначав, що оскаржувана постанова не містить абзацу, частини ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», яку порушено позивачем. Вважав, що відповідачем не доведено наявності в його діях чи бездіяльності складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою суду від 11.03.2025 позов залишено без руху (а.с.23).
Ухвалою суду від 04.04.2025 визнано причину пропуску строку звернення до суду поважною, поновлено позивачу строк звернення до суду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, витребувано документи (а.с.31-32).
23.04.2025 надійшов відзив на позов (а.с.48-52), в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову повністю. Та, зокрема, зазначено, що позивач викликався повісткою №1425852 до ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою «відсутній за вказаною адресою», у визначений строк 09.12.2024 не з`явився, без зазначення поважних причин та не надав підтверджуючих документів про причини неявки. У результаті чого порушив вимоги ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП. З посиланням на п.82 постанови КМУ від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» представник зазначав, що лист повернувся до 2 відділу із зазначеною вище відміткою, тому було прийнято рішення про звернення до поліції для доставлення правопорушника. 13.01.2025 позивача доставлено до відділу, складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення №03/25 від 13.01.2025, роз`яснено йому законодавство та повідомлено про дату розгляду справи – 17.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручено йому копію протоколу. В протоколі позивачем зазначено про причини неявки – неотримання листа від поштарки.
З посиланням на п.41 постанови КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» та те, що ОСОБА_1 повістка була надіслана засобами поштового зв`язку, а він не повідомляв іншої адреси свого місця проживання, і повістка повернулася з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою», то зазначали, що позивач вважається належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про поважні причини неприбуття за повісткою, не повідомляв, при цьому, був повідомлений про дату розгляду справи. Тому, прийнято рішення про накладення штрафу на позивача, оскаржувану постанову позивач отримав 06.02.2025, яку ним оскаржено, у зв`язку з чим зупинено її виконання та подання її до ВДВС.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, на дату та час призначеного судового засідання та його проведення жодних заяв, клопотань від представника не надходило. 
29.05.2025 о 13:00 год., тобто після закінчення судового засідання та переходу судом до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та час у зв`язку з перебуванням представника відповідача Лимонченко Т.І. у відпустці.
Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
29.05.2025 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Заслухавши доводи позивача та його представник наданих в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.
Із копії постанови №03/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП від 17.01.2025 судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн, оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період, відповідно до наведених у постанові НПА, викликався повісткою №1425852 засобами поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою», у визначений строк 09.12.2024 не з`явився, без зазначення поважних причин та не надав підтверджуючих документів про причини неявки, чим порушив вимоги ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.
Військовозобов`язаний ОСОБА_1 був поданий у зверненні до поліції про його доставку до відділу. 13.01.2025 був доставлений та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення №3/25 від 13.01.2025.
У постанові здійснено посилання на п.41 постанови КМУ від 16.05.2024 №560 та констатовано належне оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-14, 60-61).
Повістка №1425852 направлялася ОСОБА_1 26.11.2024 за адресою його місця реєстрації – АДРЕСА_1 , для явки 09.12.2024 на 14:00 год. для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Та, повернулася до вказаного відділу 04.12.2024 із відміткою у формі 20 «адресат відсутній за вказаною адресою», штрих-код листа - 0610211196249.
Із копії протоколу про адміністративне правопорушення №03/25 від 13.01.2025 судом встановлено, що останній складено відносно позивача за те, що 09.12.2024 о 14:00 год. не з`явився за повісткою №1425852 (електронною) до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин під час воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП. Розгляд справи був призначений на 17:00 год. 17.01.2025, про що був повідомлений позивач під підпис 13.01.2025.
У графі пояснення позивач зазначив, що не з`явився за повісткою тому, що не отримав листа від поштарки. Він знаходиться під слідством, відмовився від військової служби за станом здоров`я, просив його не штрафувати, оскільки ніде не працює.
Із копії паспорта виданого на ім`я позивача судом встановлено, що останній зареєстрований за адресою місця проживання – АДРЕСА_1 (а.с.11, 55).
Із копії довідки військово-лікарської комісії від 11.07.2024 №133 виданої на ім`я рядового ОСОБА_1 судом встановлено, що останній придатний до військової служби у ВЧ забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Із відповіді АТ «Укрпошта» на адвокатський запит (а.с.73-74) судом встановлено, що, зокрема, послуги поштового зв`язку у населеному пункті Омельник з індексом 28114 надаються пересувним відділенням №83 Кіровоградського регіону двічі на тиждень – у середу та п`ятницю.
Із відстеження поштового відправлення №0610211196249 (а.с.76) судом встановлено, що вказане відправлення прийнято 29.11.2024 відділенням Укрпошти у м. Києві, яке 03.12.2024 прибуло до відділення індекс 28114 с. Омельник (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті) та 06.12.2024 повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою) 28114 с. Омельник (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті). Вручено одержувачу (відповідачу) 13.12.2024.
Особливий період діє в Україні з 17 березня 2014 року, коли була оголошена перша хвиля часткової мобілізації у зв`язку з російською агресією.
Відповідно до п.82 постанови КМУ від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» рекомендовані листи з позначкою “Повістка ТЦК” під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за зазначеною адресою”, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Відповідно до п.41 постанови КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є : у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
За положеннями ч.3 ст. 22 зазначеного Закону у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
За диспозицією ч.3 ст. 210 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Судом встановлено, що позивач повідомлявся відповідачем про його обов`язок явки на 09.12.2024 на 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 повісткою №1425852 (електронною), яка направлялася засобами Укрпошти, поштове відправлення №0610211196249, яке прийнято 29.11.2024 відділенням Укрпошти у м. Києві та, яке 03.12.2024 прибуло до відділення індекс 28114 с. Омельник (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті) та 06.12.2024 повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою) 28114 с. Омельник (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті).
Тобто, як видно, у відстеженні відсутня дата спроби вручення поштового відправлення адресату (дата інформування). Відповідно обрахувати строк у 3 робочих дні, не є можливим.
Більш того, якщо рахувати 3 робочих дні з вихідних дат, які наявні у відстеженні, а саме з дати 03.12.2024 (прибуло до відділення) та 06.12.2024 (повернення відправнику – одержувач відсутній за вказаною адресою), то строк 06.12.2024 є включно, відповідно датою повернення повинна бути дата 07.12.2024 за умови робочого дня у відділенні поштового зв`язку.
З огляду на зазначене, із встановлених обставин справи та досліджених документів, наведених вище положень законодавства України судом встановлено, що позивач не був належним чином повідомлений про дату та час явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки працівником Укрпошти допущено порушення порядку вручення та повернення адресату поштового відправлення, а відповідач складаючи протокол про адміністративне правопорушення та розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не перевірив належного повідомлення позивача про явку його до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, не врахував пояснень позивача з приводу зазначеного, а саме, що позивач зазначав у письмових поясненнях у протоколі, що не з`явився за повісткою тому, що не отримав листа від поштарки. Відповідно, відповідач дійшов помилкового висновку про належне оповіщення позивача про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, адреса місця реєстрації та фактичного проживання позивача, що вказана вище, не заперечувалася позивачем. 
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що відповідачем факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним належним доказом.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення виконання військового обов`язку.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки. Тобто, позивач мав знати, що його викликають у ТЦК, однак свідомо не з`явився, при цьому обов`язок довести вказану обставину лежить на відповідачу.
Тому суд вважає, що відповідачем не доведено, що позивачу було відомо про необхідність з`явитися на виклик до ТЦК та СП 09.12.2024 на 14:00 год. для уточнення облікових даних, і він незважаючи на це до ТЦК не з`явився.
А тому, умисел відповідача на вчинення адміністративного правопорушення не доведений «поза розумним сумнівом».
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не встановлено наявності у діях позивача суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення. Відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних Укрпошти, які фактично свідчили про відсутність в діях позивача суб`єктивної та об`єктивної сторони.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та за недоведеністю наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП є недоведеним.
Відповідно до п.3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Відповідно до ч. 1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи видно, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн, а тому зазначена сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд,-
ухвалив:
Позов задовольнити повністю.
Скасувати постанову №03/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП від 17.01.2025 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.).
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області В.В. Шульженко