Справа №: 343/1732/25 
Провадження №: 2-др/343/7/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
судді - Монташевич С.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 343/1732/25 про стягнення судових витрат,
за участю: представниці відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кобилинець Т.В.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:
у провадженні суду перебувала цивільна справа № 343/1732/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат.
Згідно із рішенням від 23.01.2025, суд задоволив позов частково, стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37545,24 гривень понесених додаткових витрат на дитину, у задоволенні решти вимог відмовив. Оскільки представниками сторін у судовому засіданні було заявлено про намір стягнення витрат на правничу допомогу, таким було надано право протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати докази про розмір понесених витрат, про що суд зазначив у мотивувальній частині рішення.
28 січня 2026 року представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Креховецька Н.М. у системі "Електронний суд" сформувала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь її довірительки витрати на правничу допомогу у розмірі "6100 (вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок" та судові витрати в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень витрат, понесених у зв`язку з перекладами, які наявні у матеріалах цивільної справи № 343/1732/25. На підтвердження понесення заявлених витрат до заяви долучила відповідні докази.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представниця - адвокат Креховецька Н.М. не з`явились. Остання просила судове засідання проводити без їх участі (а.с. 171).
Представниця відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кобилинець Т.В. у судовому засіданні вказала, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу сторона позивачки надала квитанції на суму 6100 грн, однак така сума не може бути стягнута, оскільки позов суд задоволив частково, а відтак судові витрати слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог (21,75 %). Крім того просила врахувати, що адвокат безпідставно виокремлює витрати за проведення зустрічі, консультації та узгодження правової позиції в сумі 500,00 грн, оскільки такий вид послуг вже охоплюється договором про надання правничої допомоги та входить у зобов`язання за таким договором, а також включає ті витрати, понесення яких не було необхідним. З урахуванням указаного слід зменшити заявлену до стягнення суму витрат у розмірі 6100,00 грн, врахувавши ті витрати, які були реальні й розумні, та стягнути їх пропорційно задоволеним позовним вимогам, що склалатиме біля 1200 грн. Щодо понесених витрат на перекладача, то на їх підтвердження долучено квитанцію, в якій не виокремлено щодо вартості перекладу кожного з документів, що позбавляє можливості визначти вартість саме тих документів, які суд брав до уваги, а які ні, тому у стягнення таких слід відмовити повністю. 
Обставини, які встановив суд:
на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та витрати на перекладача представниця позивачки - адвокат Креховецька Н.М. надала такі документи:
- договір про надання правничої допомоги № 112 від 29.08.2025 (а.с. 165-168), згідно із яким, адвокат Креховецька Н.М. та позивачка ОСОБА_1 погодили, що за надання правової допомоги у справі, остання повинна сплатити гонорар. Вартість послуг адвоката зазначена в Додатку 1 до договру, який є його невід`ємною частиною. Клієнтка впродовж трьох днів із моменту підписання договору сплачує передоплату за надані послуги в розмірі, що становить 4000,00 грн від загальної вартості послуг, а інша частина гонорару за реально надані послуги відповідно до зазначеної суми в акті приймання-передачі (робіт) послуг підлягає сплаті впродовж дії цього договору, але не пізніше 3-х денного строку з моменту підписання акта приймання-передачі (робіт) послуг;
- додаток 1 до договору про надання правової допомоги, в якому визначено вартість послуг адвоката (а.с. 168);
- детальний опис (робіт) послуг, наданих за договором про надання правничої допомоги № 112 від 29.08.2025 станом на 28.01.2026 (а.с. 164), згідно із яким, позивачці ОСОБА_1 адвокат Креховецька Н.М. надала такі правничі послуги: зустріч, консультація клієнтки, узгодження правової позиції - 500 грн, написання та подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - 3 500 грн, написання та подання клопотання про долучення доказів від 15.09.2025 - 200 грн, написання та подання заяви про збільшення позовних вимог від 15.09.2025 - 200,00 грн, участь адвокатки в судових засіданнях (14.10.2025, 02.01.2026, 20.01.2026) - 1 500 грн (по 500 грн за одне засідання), написання та подання клопотання/заяви про залишення без задоволення заяви адвоката Кобилинець Т.В. - 200,00 грн. Всього - 6 100 грн;
- ордер про надання правничої допомоги серії АТ № 1111706 від 29.08.2025 на надання правничої допомоги позивачці ОСОБА_1 адвокатом Креховецькою Н.М. на підставі договору про надання правничої допомоги № 112 від 29.08.2025 (а.с. 160);
- квитанції про оплату вартості правничої допомоги на загальну суму 6100 грн (а.с. 163).
- квитанцію від 05.09.2025 на суму 2700,00 грн (а.с. 162), згідно з якою ОСОБА_1 здійснила сплату за надану послугу ФОП ОСОБА_3 із перекладу документів з польської мови на українську.
Оцінка суду та застосовані норми права:
суд, вивчивши заяву представниці позивачки, заслухавши заперечення представниці відповідача, дослідивши письмові докази, які долучені до заяви про ухвалення додаткового рішення, та матеріали справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28.11.2023, справа № 522/18114/21.
За змістом ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням перекладачів (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009, № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст.і 182 ЦПК України).
Саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.10.2023, справа № 372/2962/21.
Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, зважаючи на заперечення представниці відповідача щодо їх необхідності та співмірності з наданими послугами, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги передбачені істотні умови договору, а в детальному описі визначено розмір оплати за надані послуги.
Водночас, суд звертає увагу на те, що до складу витрат адвокат Креховецька Н.М. включає 500,00 грн за таку послугу як зустріч, консультація клієнтки, узгодження правової позиції, яка за своєю суттю має організаційний характер, є складовою підготовки позовної заяви та не може бути віднесена до правової допомоги як окрема послуга, на що звернув увагу Верховний Суд у постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
Щодо надання такої послуги як написання та подання заяви/клопотання про залишення без задоволення заяви адвоката Кобилинець Т.В., в якій остання надала докази на підтвердження поважності причин свого запізнення в судове засідання (а.с. 140), у розмірі 200,00 грн, суд уважає, що такі витрати не пов`язані із розглядом справи по суті, а відтак вони не відповідають критерію їх необхідності, тому не підлягають відшкодуванню. 
Щодо інших складових витрат на професійну правничу допомогу, таких як написання та подання клопотання про долучення доказів від 15.09.2025 – 200,00 грн, написання та подання заяви про збільшення позовних вимог від 15.09.2025 – 200,00 грн, а також участь у судових засіданнях 14.10.2025, 02.01.2026, 20.01.2026, то такі дійсно були надані, підтвердженням чого слугують відповідно заява, клопотання та журнали судових засідань (а.с. 74-77, 87-89, 113-114, 134-135, 142-143). 
З урахуванням указаного вище, суд уважає, що необхідною та неминучою сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу є 5400,00 грн (6100,00 грн - 500,00 грн - 200,00 грн).
Щодо понесення позивачкою витрат, у зв`язку з перекладом долучених до матеріалів справи документів, у сумі 2700,00 грн, то суд зазначає, що про необхідність здійснення перекладу сторона позивачки повідомляла в позовній заяві. Надалі для підтвердження понесення витрат на переклад адвокат Креховецька Н.М. надала як відповідну квитанцію від 05.09.2025, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 сплатила вказану вище суму за переклад документів з польської мови на українську, так і документи з перекладом, яким суд надав оцінку в рішенні. 
Таким чином, суд уважає, що підставно заявленими позивачкою до стягнення судовими витратами слід уважати суму в розмірі 8100,00 грн (5400,00 грн + 2700,00 грн).
В той же час, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме суд стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37545,24 гривень понесених додаткових витрат на дитину, що становить 21,75 % від заявлених до стягнення витрат у розмірі 172608,00 грн, в силу вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1761,75 грн (8100,00 грн * 21,75 %) судових витрат, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, ст. 81, 89, 133, 127, 137, 141 ЦПК України, ст. 1, 19, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву представниці позивачки ОСОБА_1 - адвоката Креховецької Надії Миколаївни про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) гривня 75 копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: С.М.Монташевич