ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року                             м.Дніпро                              Справа №  910/7113/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів:                       Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:        Щербак     Р.І. 
від позивача:       Сербулов О.В.
від відповідача:  не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу   
Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" 
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2025 р. 
( суддя Красота О.І., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 12.09.2025 р.), 
прийняту за результатами розгляду заяви 
Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" 
про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню 
у справі 
за первісним позовом 
Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", 
м. Київ
до Державного підприємства "Адміністрація річкових портів", 
м. Київ
про стягнення заборгованості та звільнення складського майданчику (вимощення)   
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, 
на стороні Відповідача ( Позивача за зустрічним позовом ) – 
Приватне підприємство "Будівельна компанія "Рідний дім", 
м. Львів
та за зустрічним позовом 
Державного підприємства "Адміністрація річкових портів",                 
м. Київ
до 
Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", 
м. Київ
про визнання договору недійсним та стягнення 84 526,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.        Короткий зміст позовних  вимог.
У квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" і просило суд стягнути борг з орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 623,20 грн., штраф за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., штраф за незвільнення об`єкта оренди у розмірі 28 175,40 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору оренди нерухомого майна № 010120/9-А від 30.12.2019 р. в частині повної та своєчасної оплати орендованого майна, а також своєчасного звільнення об`єкта оренди після припинення терміну дії Договору.
Від Відповідача надійшла  зустрічна позовна заява  до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", в якій він просив суд: визнати Договір оренди нерухомого майна № 010120/9-А від 31.12.2019 р., укладений між сторонами, недійсним; стягнути з Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" збитки у розмірі 84 526,20 грн.
Зустрічні позовні вимоги обгрунтовані тим, що ПрАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" не мало достатнього обсягу цивільної дієздатності на укладення спірного Договору, оскільки право власності на об`єкт оренди за ним не зареєстровано в установленому законом порядку, а знаходження цього об`єкта на балансі останнього не є достатньою правовою підставою для розпорядження ним, зокрема й передачі в оренду.
Крім того, ДП "Адміністрація річкових портів" стверджує, що протягом строку дії Договору не мало можливості використовувати ані об`єкт оренди, ані теплоходи, вказані у Договорі, оскільки доступ на територію був обмежений ПрАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот". Тобто об`єкт оренди фактично не передавався і не приймався в оренду ДП "Адміністрація річкових портів". Отже, Договір не був направлений на дійсне настання наслідків, що витікають із суті правочину. Водночас, ДП "Адміністрація річкових портів" сплатило ПрАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" орендну плату у розмірі 42 263,10 грн., у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 2 ст. 230 ЦК України, розмір збитків ДП "Адміністрація річкових портів" складає 84 526,20 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2021 р. прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Від  Позивача  ( Відповідача за зустрічним позовом ) надійшла заява про  збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд: стягнути з Відповідача ( Позивача за зустрічним позовом ) борг з орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 623,20 грн., штраф за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., неустойку за незвільнення об`єкта оренди у розмірі 197 227,80 грн.; зобов`язати Відповідача ( Позивача за зустрічним позовом ) звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 142,3 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від суден т/х "Натан Рибак" і т/х "Полісся";
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 р. справу №  910/7113/21  направлено за підсудністю Господарському суду Дніпропетровської області.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 р. у справі №  910/7113/21  залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 р. прийнято справу до розгляду. 
Від Відповідача ( Позивача за зустрічним позовом ) надійшло клопотання , в якому він просив суд  уточнити зустрічні позовні вимоги,  замість  слів "Визнати Договір оренди нерухомого майна, укладений між Приватним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот" та Державним підприємством "Адміністрація річкових портів", від  31.12.2019 р. № 010120/9-А недійсним."  читати  "Визнати Договір оренди нерухомого майна, укладений між Приватним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот" та Державним підприємством "Адміністрація річкових портів", від  30.12.2019 р. № 010120/9-А недійсним.";
Від  Позивача  ( Відповідача за зустрічним позовом ) надійшла  заява про  збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд: стягнути з Відповідача (Позивача за зустрічним позовом) борг з орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 623,20 грн., штраф за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., неустойку за незвільнення об`єкта оренди у розмірі 222 708,90 грн.; зобов`язати Відповідача (Позивача за зустрічним позовом) звільнити частину складського майданчику (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"; стягнути з Відповідача (Позивача за зустрічним позовом) судові витрати.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. первісний позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" на користь Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" борг з орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., пеню у розмірі 623,20 грн., штраф у розмірі 14 087,70 грн., неустойку у розмірі 222 405,94 грн. та 6 249,06 грн. судового збору; зобов`язано Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"; в решті позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2024 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"  залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21 залишено без змін; витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Скаржника.
08.02.2024 р. на виконання вищевказаних рішення та постанови судом видано накази.
20.08.2025 р. від Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій воно просило суд визнати наказ суду від 08.02.2024 р., згідно з яким Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" зобов`язано "звільнити складський майданчик ( вимощення ) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак", таким, що не підлягає виконанню.

2.        Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2025р. у справі № 910/7113/21 в задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 згідно якого Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" зобов`язано звільнити складський майданчик ( вимощення ) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"” таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

3.       Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Державне підприємство  "Адміністрація річкових портів", через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2025 р. у справі № 910/7113/21 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 згідно якого Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" зобов`язано звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"” таким, що не підлягає виконанню. 

4.       Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

         Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ДП «Адміністрація річкових портів» вважає висновки суду помилковими, зробленими без урахування наявних у матеріалах справи доказів, дійсних обставин справи.
         Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції не дотримався вимог статей 73, 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки обмежився виключно оцінкою висновку судового експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025, а також формально перелічив інші ( не всі ), проте не оцінив надані Заявником докази у сукупності, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що призвело до висновків про недоведеність обставин, які входять до предмета доказування та на які посилається Заявник.
         При цьому Скаржник зазначає, що наведене у заяві, підтверджене доказами, а також змістом цієї апеляційної скарги, дає підстави дійти висновку, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 згідно з яким ДП «АРП» зобов`язано «звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"», з огляду на нові обставини, які виникли після ухвалення рішення у справі № 910/7113/21 фактично неможливо виконати, оскільки судно (теплохід) «Натан Рибак» не перебуває на вказаному об`єкті, а перебуває (знаходиться) на «Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту» (м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н.), яке є державною власністю, віднесене до сфери управління Міністерства розвитку громад та територій України, а право господарського відання належить ДП «АРП».
         Скаржник наголошує на тому, що ДП «АРП» є не «заінтересованою особою», а є учасником справи, який в силу ч.           1 ст. 101 ГПК України, мав право подати і подав до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Висновки суду, що нібито судовим експертом не встановлювалось фактичне місце перебування/місцезнаходження теплохода «Натан Рибак» спростовується власне змістом висновку експерта і тим, що Судовим експертом досліджено безпосередньо дані Державного земельного кадастру, а також топографо-геодезичний план М 1:500, складений сертифікованим інженером-геодезистом Піциком О.В., ( Сертифікат від 2017-10-12 № 013831, докази чого наявні в матеріалах цієї справи, а також у відкритих джерелах, Державному реєстрі сертифікованих інженерів-геодезистів), який є доказом у цій справі, про що, серед іншого, свідчить п. 4.19 Постанови ВС від 16.09.2025 р. у цій справі.
         На переконання Скаржника відповідно до вказаних висновків, наявна матеріально-правова підстава для визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі№ 910/7113/21 таким, що не підлягає виконанню, яка полягає у тому, що наказ неможливо виконати, оскільки судно ( теплохід ) «Натан Рибак» не перебуває на вказаному в наказі об`єкті, що підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами.

         У відповіді на відзив, Скаржник вказує на те, що заява про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 таким, що не підлягає виконанню ґрунтується на тому, що після прийняття рішення у справі № 910/7113/21 виявлено, що об`єкт нерухомого майна, на якому фактично розташований теплохід «Натан Рибак» є «Берегоукріпленням причалу для ремонту флоту», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н., яке є державним майном і підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами, а саме: - витягом з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р., індексний номер витягу: 411926983, яким Держава Україна засвідчила, що 04.02.2025 р. здійснено державну реєстрацію права державної власності на об`єкт «Берегоукріплення причалу для ремонту флоту», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н., присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3079639712020; - витягом з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р., індексний номер витягу: 411927524 яким Держава Україна засвідчила, що 04.02.2025 р. здійснено державну реєстрацію права господарського відання на об`єкт «Берегоукріплення причалу для ремонту флоту», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3079639712020; - топографо-геодезичним планом М 1:500, який складений сертифікованим інженером-геодезистом Піциком О. В., згідно якого, теплохід «Натан Рибак» розміщено на «Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н.; технічним паспортом TI01:9011-8739-8919-9773 від 06.11.2024 р. з якого вбачаються характеристики, межі та місцезнаходження «Берегоукріплення причалу для ремонту флоту»; - висновком судового експерта Дощечкіна Олександра Івановича ( свідоцтво № 62-21/П, видане на підставі рішення № 2 ЦЕКК при Міністерстві юстиції України від 20.10.2021 р.) за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025, з якого вбачається що судно «Натан Рибак» перебуває на «Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту».
           Скаржник зазначає, що висновок за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025, повністю відповідає приписам ст. ст. 98, 101 ГПК України: виконаний судовим експертом Дощечкіним Олександром Івановичем, який має свідоцтво № 62- 21/П, видане на підставі рішення ЦЕКК при Міністерстві юстиції України № 2 від 20.10.2021 р.; експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України; містить висновки та відповіді на питання, що входять до предмету доказування; наданий в межах компетенції експерта, ґрунтується на законодавстві України, методичних рекомендаціях та результатах дослідження наданих матеріалів, висновки чіткі, логічні, послідовні і відповідають фактичним обставинам справи, поставленим запитанням і не були спростовані учасниками справи жодними належними і допустимими доказами.
         ДП «АРП» наголошує, що АСК «Укррічфлот» не заперечує, що теплохід «Натан Рибак» перебуває саме на вказаному у наданих ДП «АРП» документах місці, проте заперечує обставину, що об`єкт, на якому розміщено теплохід є «Берегоукріпленням причалу для ремонту флоту», який є державним майном.
         Відтак на думку Скаржника - фактичні обставини цієї справи, доводи, викладені в Заяві про наказ та апеляційній скарзі, підтверджені належними і допустимими доказами полягають в тому, що т/х «Натан Рибак» розміщений на «Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н.), який є державним майном, рішення про державну реєстрацію права власності за державою на Берегоукріплення причалу для ремонту флоту та права господарського відання за ДП «АРП» не скасоване і з огляду на вказані нові обставини, які виникли після ухвалення рішення у справі № 910/7113/21 наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 у справі № 910/7113/21 згідно з яким ДП «АРП» зобов`язано «звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"» фактично неможливо виконати.

5.       Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

        Від Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»  надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
        Зокрема, Товариство посилається на те, що як на момент розгляду справи № 910/7113/21, так і на теперішній час, рішення про державну реєстрацію права власності та власне і право власності АСК «Укррічфлот» на складський майданчик (вимощення) літера «І, ІІ», що знаходиться за адресою: вул. Амур-Гавань, 11, м. Дніпро не скасоване - відповідне рішення уповноважених органів або суду відсутнє. Право власності АСК «Укррічфлот» на складський майданчик (вимощення) літера «І, ІІ», що знаходиться за адресою: вул. Амур-Гавань, 11, м. Дніпро є чинним, що підтверджується відповідними письмовими доказами та відомостями, що міститься в Державному реєстрі прав. Окрім того, право власності АСК «Укррічфлот» на нерухоме майно, яке було надано ДП «АРП» в оренду та на якому знаходиться т/х «Натан Рибак», підтверджується й іншими належними письмовими доказами, які свідчать, що АСК «Укррічфлот» як на момент укладення договору, так і на теперішній час був і залишається власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11. Право власності АСК «Укррічфлот» на нерухоме майно, яке було надано ДП «АРП» в оренду та на якому знаходиться т/х «Натан Рибак», підтверджується також таким письмовим доказом, як технічний паспорт на будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: вул. Амур-Гавань, 11, м. Дніпро, складений 24.07.2021 р. ТОВ «Київське бюро технічної інвентаризації». Технічний паспорт містить схему розташування будівель та споруд за адресою: вул. Амур-Гавань, 11, м. Дніпро.
      Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що перебування судна т/х «Натан Рибак» за адресою: вул. Амур-Гавань, 11, м. Дніпро, підтверджується Договором, актом приймання-передачі майна в оренду та рядом інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Витяги з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р. та топографо-геодезичний план М 1:500 є неналежними доказами та не можуть підтверджувати доводи про те, що судно нібито розміщене на Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту. 
       Товариство також вказує на те, що з урахуванням адреси, вказаної у витягах з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р., адреси, зазначеної в топографо-геодезичному плані, та адреси майна, яке було надане в оренду ДП «АРП» і на якому розміщено т/х «Натан Рибак», наявні підстави стверджувати, що топографо-геодезичний план складено відносно об`єкта, який не має жодного відношення до об`єкта нерухомості, зазначеного у витягах. Вказане надає підстави стверджувати, що топографо-геодезичний план М 1:500, складений інженером-геодезистом Піциком О.В., є неналежним доказом щодо підтвердження меж та розташування берегоукріплення на місцевості, у тому числі й щодо нібито розташування т/х «Натан Рибак» на вказаному берегоукріпленні. Разом з тим, низкою доказів та висновками Центрального апеляційного господарського суду, які викладені в постанові від 29.05.2025 р. у справі № 910/7113/21 підтверджується, що судно т/х «Натан Рибак» знаходиться на складському майданчику (вимощенні) інв. № 370, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11.
          Окрім того, дії, які вчинялись та вчиняються Боржником у ВП № 74601527, надають підстави стверджувати, що ДП «АРП» намагається в будь-який спосіб уникнути виконання рішення суду та своїх обов`язків по звільненню майна АСК «Укррічфлот» від судна т/х «Натан Рибак». З урахуванням фактичних обставин та дій, які вчиняються Боржником у ході виконання рішення суду, у АСК «Укррічфлот» є підстави стверджувати про суперечливу поведінку ДП «АРП». Перебування судна «Натан Рибак» на майданчику АСК «Укррічфлот» також підтверджується інформацією та документами, складеними державним виконавцем у ВП № 74601527 у ході виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21 на підставі виданого судом наказу від 08.02.2024 р.. ДП «АРП» неодноразово подавало скарги на дії державного виконавця у ВП № 74601527. За результатами розгляду зазначених скарг судами першої та апеляційної інстанцій їх було залишено без задоволення.
        Таким чином, Товариство вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, письмових доказів, наявних у матеріалах справи, висновків судів у справі № 910/7113/21 та правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 12.10.2018 р. у справі № 910/9026/13, у АСК «Укррічфлот» наявні достатні підстави стверджувати, що судно т/х «Натан Рибак» розміщене на складському майданчику (вимощенні) інв. № 370 площею 72,0 кв. м за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, який належить Стягувачу на праві власності. Зазначений майданчик ДП АРП від судна т/х «Натан Рибак» не звільнило.

        Третя особа не скористалася своїм правом згідно ч.1  ст. 263 ГПК України  та не надала суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК  України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.       Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.09.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Дармін М.О., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 910/7113/21. 
Матеріали розгляду заяви у справі № 910/7113/21 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2025 р. у справі № 910/7113/21 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу  до розгляду в судове засідання на 10.12.2025 р.. 
Від представника Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2025 р. судове засідання у справі № 910/7113/21, призначене на 10.12.2025 р. вирішено провести з представником Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання №        511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
Від представника Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2025 р. судове засідання у справі № 910/7113/21, призначене на 10.12.2025 р. вирішено провести з представником Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
          Третя особа не скористалася своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечила явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
          Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Третьої особи.            
 У судовому засіданні 10.12.2025 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.     Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. первісний позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" на користь Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" борг з орендної плати у розмірі 14 087,70 грн., пеню у розмірі 623,20 грн., штраф у розмірі 14 087,70 грн., неустойку у розмірі 222 405,94 грн. та 6 249,06 грн. судового збору; зобов`язано Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"; в решті позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2024 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"  залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21 залишено без змін; витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Скаржника.
08.02.2024 р. на виконання вищевказаних рішення та постанови судом видано накази.
Рішення суду у справі № 910/7113/21 перебуває на примусовому виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) ( ВП № 74601527 ), згідно з постановою від 01.04.2024 р. державного виконавця Гомілко Андрія Євгенійовича (далі - Державний виконавець).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду  від 09.04.2024 р. касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2024 р. у справі № 910/7113/21 залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 р. у задоволенні скарги Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) Гомілко Андрія Євгеновича щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 74601527 внаслідок фактичного виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 – відмовлено; закрито провадження у справі стосовно п.2 прохальної частини скарги про зобов`язання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) Гомілко Андрія Євгеновича розглянути клопотання Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" від 13.12.2024 р. № 01/05-1491 про закінчення виконавчого провадження ВП № 74601527 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21.
04.03.2025 р. Від Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" ( Відповідач за первісним позовом / Позивач за зустрічним позовом ) надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21 за нововиявленими обставинами. Заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами була обґрунтована тим, що після ухвалення рішення суду від 20.06.2023 р. встановлено, що теплохід "Натан Рибак" перебуває на Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту, місцезнаходження:  м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н., яке є державним майном, 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 р. відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21 залишено в силі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2025 р. апеляційну скаргу Державного підприємства  "Адміністрація річкових портів" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 р. у справі № 910/7113/21 залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду  від 06.09.2025 р. касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" залишено без задоволення, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2025 р. та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2025 р. у справі №    910/7113/21 залишено без змін.
Як зазначено у вказаній постанові, Верховний Суд взяв до уваги що дійсно під час розгляду справи Скаржник наголошував на тому, що теплохід "Натан Рибак" не перебував та не перебуває на об`єкті оренди, визначеному на "Плані об`єкта" відповідно до положень договору оренди нерухомого майна від 30.12.2019 р. №    010120/9-А. Відповідною позицією ДП    "Адміністрація річкових портів" обґрунтовувало те, що підприємство фактично не отримувало об`єкт оренди у часткове володіння та користування на визначений строк, що, на його думку, підтверджувало неправомірність первісних позовних вимог і водночас підставність зустрічного позову. Судами обох інстанцій, встановлено, що ДП    "Адміністрація річкових портів", заперечуючи факт отримання об`єкта оренди у часткове володіння та користування, не посилалося на обставину наявності чи відсутності державної реєстрації права власності на берегоукріплення, як підтвердження відсутності перебування теплохода "Натан Рибак" на об`єкті оренди, визначеному на "Плані об`єкта" відповідно до положень оренди нерухомого майна від 30.12.2019 №    010120/9-А. Поряд з цим Суд враховує, що державна реєстрація права власності на берегоукріплення, документальним оформленням якої Скаржник підтверджує відсутність перебування теплохода "Натан Рибак" на об`єкті оренди, визначеному на "Плані об`єкта" відповідно до положень договору оренди нерухомого майна від 30.12.2019 р. №    010120/9-А,  відбулася вже після ухвалення рішення у справі №    910/7113/21,  а відтак на час розгляду цієї справи та ухвалення рішення у відповідній справі  вона не існувала.  Зважаючи на це,  така обставина за своїми ознаками не може вважатися нововиявленою та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення, оскільки є новою, такою, що виникла в результаті державної реєстрації права власності на берегоукріплення, яка відбувалась вже після ухвалення рішення у справі №    910/7113/21 і на момент розгляду справи та ухвалення рішення не існувала. Відтак, подані ДП "Адміністрація річкових портів" документи, на які Скаржник посилається як на підтвердження відповідних обставин, а саме: Витяг з Державного реєстру речових прав від 06.02.2025 р., Витяг з Державного реєстру речових прав від 06.02.2025 р., топографо-геодезичний план М 1:500, який складено інженером-геодезистом Піциком О.В., є саме новими доказами, оскільки підтверджують обставини, які не існували на момент розгляду справи, та не можуть розцінюватися як докази існування нововиявлених обставин у розумінні  ст. 320 ГПК України.  З огляду на викладене, Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що подані документи, на які посилається Скаржник, за своєю правовою природою становлять нові докази, що відображають обставини, які виникли вже після ухвалення рішення у справі, а зазначені ДП "Адміністрація річкових портів" обставини не відповідають критеріям нововиявлених, визначеним  ст. 320 ГПК України.
20.08.2025 р. від Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій воно просило суд визнати наказ суду від 08.02.2024 р., згідно з яким Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" зобов`язано "звільнити складський майданчик ( вимощення ) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак", таким, що не підлягає виконанню.
Заява мотивована тим, що після прийняття рішення у справі № 910/7113/21 виявлено, що об`єкт, на якому розміщено теплохід “Натан Рибак”, є “Берегоукріпленням причалу для ремонту флоту”, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н., який є державним майном, що підтверджується: витягом з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р., індексний номер витягу: 411926983, Держава Україна засвідчила, що 04.02.2025 р. здійснено державну реєстрацію права державної власності на об`єкт “Берегоукріплення причалу для ремонту флоту”, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н., присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3079639712020; витягом з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р., індексний номер витягу: 411927524 Держава Україна засвідчила, що 04.02.2025 р. здійснено державну реєстрацію права господарського відання на об`єкт “Берегоукріплення причалу для ремонту флоту”, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3079639712020; топографо-геодезичним планом М 1:500, складеним інженером-геодезистом        Піциком О. В., згідно з яким теплохід “Натан Рибак” розміщено на “Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту”, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н. Розташування судна “Натан Рибак” на “Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту” встановлено судовим експертом Дощечкіним Олександром Івановичем ( свідоцтво № 62-21/П, видане на підставі рішення № 2 ЦЕКК при Міністерстві юстиції України від 20.10.2021 р. ) ( далі – Судовий експерт ) та підтверджено висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025. Висновок експерта виконано на виконання договору № 03-02/2025 про надання послуг від 03.02.2025 р., укладеному між ДП “Адміністрація річкових портів” та судовим експертом Дощечкіним Олександром Івановичем. 
За доводами Заявника - згідно Висновку експерта, фактично теплохід “Натан Рибак” відповідно до топографо-геодезичного плану масштабу 1:500, розташований на “Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту”. Наведене дає підстави дійти висновку, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21, згідно з яким ДП “АРП” зобов`язано “звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"”, з огляду на нові обставини, які виникли після ухвалення рішення у справі № 910/7113/21 фактично неможливо виконати, оскільки судно          ( теплохід ) “Натан Рибак” не перебуває на вказаному об`єкті, а перебуває ( знаходиться ) на “Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту” ( м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н. ), яке є державною власністю, віднесене до сфери управління Міністерства розвитку громад та територій України, а право господарського відання належить ДП “АРП”.
Відповідно до вказаних висновків, на переконання Заявника - наявна матеріально-правова підстава для визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 таким, що не підлягає виконанню, яка полягає у тому, що наказ неможливо виконати, оскільки судно ( теплохід ) “Натан Рибак” не перебуває на вказаному в наказі об`єкті.
За твердженням Заяника - докази ( копії ), які були подані у складі вказаної заяви, не існували на момент розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи № 910/7113/21 по суті, тому не могли бути подані до суду, а саме: витяг з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р., індексний номер витягу: 411926983, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3079639712020 - наявний в матеріалах цієї справи, оригінал у ДП “АРП”; - витяг з Державного реєстру прав від 06.02.2025 р., індексний номер витягу: 411927524, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3079639712020 - наявний в матеріалах цієї справи, оригінал у ДП “АРП”; топографо-геодезичний план М 1:500 із нанесеним Берегоукріпленням причалу для ремонту флоту - наявний в матеріалах цієї справи; копія договору між ДП “Адміністрація річкових портів” та судовим експертом Олександром Дощечкіним від 03.02.2025 р.; копія акту прийому-передачі від 26.03.2025 р.; копія технічного паспорту TI01:9011-8739-8919-9773 від 06.11.2024 р.; копія висновку експерта Олександра Дощечкіна за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2025 р. у справі № 910/7113/21 відмовлено в задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 згідно якого Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" зобов`язано звільнити складський майданчик ( вимощення ) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"” таким, що не підлягає виконанню.
Судове рішення мотивоване тим, суд не може взяти до уваги в якості відповідного доказу висновок судового експерта Дощечкіна О.І. за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025 при розгляді заяви ДП “АРП” про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що при складанні Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025 судовим експертом Дощечкіним О. І. експертне дослідження проводилось виключно на підставі документів, наданих заінтерисованною особою ( Замовником експертного дослідження ), шляхом їх співставлення,  а також те, що Судовим експертом виїзд на фактичне місце перебування/місцезнаходження теплоходу “Натан Рибак” не здійснювався та відповідно останнім не встановлювалось фактичне місце перебування/місцезнаходження теплоходу “Натан Рибак”.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2025 р. про відмову у задоволені заяви Відповідача про визнання наказу у справі № 910/7113/21 згідно якого Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" зобов`язано звільнити складський майданчик ( вимощення ) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак" таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012 ); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012 ); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист        ( абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 р. № 5-рп/2013).
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.05.2019 р. у справі № 905/2458/16 зазначав, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії ( в тому числі судом ) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.
У справі "Soering vsUK" Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.
За приписами частин 1, 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин ( ч. 2 ст. 328 ГПК України ).
Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: помилковість видачі виконавчого листа;   боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин ( передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 ЦК України ).
Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. При цьому Суд виходить із того, що правовий механізм визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не обмежено переліком таких обставин, а пов`язується із наявністю самого обов`язку. Подібні за змістом висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 914/3131/15, від 14.06.20218 р. у справі № 914/4134/15, від 06.07.2018 р. у справі № 918/882/15.
Верховний Суд в п. 6.14 постанови від 12.10.2018 р. у справі №    910/9026/13 зазначив, що в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків. Такий перегляд судового рішення по суті можливий лише в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами, а не в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню ( п. 6.15 ). В свою чергу, саме результати такого перегляду в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами з прийняттям відповідного судового рішення можуть стати підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню ( п. 6.16 ).
Як зазначалося раніше, Відповідач просить визнати виконавчий документ у справі № у справі № 910/7113/21  виданий Господарським судом Дніпропетровської області  таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що  т/х «Натан Рибак» розміщений на «Берегоукріпленні причалу для ремонту флоту» ( місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, б/н. ), який є державним майном, рішення про державну реєстрацію права власності за державою на Берегоукріплення причалу для ремонту флоту та права господарського відання за ДП «АРП» не скасоване і з огляду на вказані нові обставини, які виникли після ухвалення рішення у справі № 910/7113/21 наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2024 р. у справі № 910/7113/21 згідно з яким ДП «АРП» зобов`язано «звільнити складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, від судна т/х "Натан Рибак"» фактично неможливо виконати.
Отже, в даному випадку доводи заяви про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню зводяться до перегляду саме висновку, викладеного у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21, залишеного без змін  постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2024 р. та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду  від 09.04.2024 р. та ґрунтуються на наявності обставин, які виникли після ухвалення рішення суду у справі № 910/7113/21. Наведене не узгоджується із приписами  ст. 328 ГПК України, щодо можливості задоволення такої заяви.
Тож доводи Скаржника про те, що складський майданчик (вимощення) інв. № 370, площею 72,0 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, звільнений від судна «Натан Рибак» не відповідають фактичним обставинам справи. Так, перебування судна т/х «Натан Рибак» на майданчику (вимощенні), який належить АСК «Укррічфлот», підтверджується наявними у справі доказами та рішеннями судів у справі № 910/7113/21.
Не відповідають дійсності і доводи Скаржника про те, що суд першої інстанції не надав оцінки висновку судового експерта Дощечкіна О.І. за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.03.2025 р. № 03/2025.
Ст. 98 ГПК України передбачає, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Ст. 86 ГПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів ), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів ).
Як вбачається з оскаржуваної ухвали - суд першої інстанції під час розгляду справи, разом з іншими доказами, оцінив наданий Боржником висновок експерта. 
Крім того, перебування судна «Натан Рибак» на майданчику АСК «Укррічфлот» підтверджується також інформацією та документами, складеними державним виконавцем у ВП № 74601527 у ході виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 р. у справі № 910/7113/21 на підставі виданого судом наказу від 08.02.2024 р.. При цьому, ДП «АРП» неодноразово подавало скарги на дії державного виконавця у ВП № 74601527. За результатами розгляду зазначених скарг судами першої та апеляційної інстанцій їх було залишено без задоволення. Таким чином, законність дій державного виконавця у ВП № 74601527, а отже і перебування судна на території АСК «Укррічфлот», підтверджено рішеннями судів.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування  судового рішення місцевого господарського суду,    оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає  залишенню без змін.

10.   Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2025 р. у справі №910/7113/21- залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право  касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

Повний текст постанови складено 12.12.2025 р.

Головуючий суддя                                                                          І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                           М.О. Дармін

Суддя                                                                                   О.В. Чус