ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року		Справа № 140/13552/24 пров. № А/857/15274/25	

   Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодімсервіс» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року (суддя Костюкевич С.Ф., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодімсервіс» (далі – ТОВ) звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (далі – Митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 20.05.2024 № UA205140/2023/000123/2 (далі – Рішення).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року позов задоволено. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.
В апеляційній скарзі вказує, що документи, подані до митного оформлення містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду законними та обґрунтованими, просить залишити його без змін, а апеляційну скарги - без задоволення.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 01.10.2012 між ТОВ (покупець) та «Tomex A.J.C. Tomczyk Sp. Jawna» (продавець) було укладено контракт №7/2012 (далі – Контракт), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця автомобільні запчастини (надалі - товар) за найменуванням, асортиментом (номенклатурою), ціною і в кількості, погодженою сторонами. Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього погоджену сторонами ціну (пункт 1.1.). Ціни на товари встановлюються в євро (пункт 2.1.). Ціна товару також включає в себе вартість його пакування, маркування та завантаження на транспортний засіб покупця (пункт 2.3.). Поставка здійснюється з різних складів продавця, які вказані в товаросупровідних документах та рахунках-фактурах, на умовах FCA (Інкотермс-2010) (пункт 3.1.). За згодою сторін умови поставки можуть бути змінені. Сторони можуть вибрати будь-який з режимів поставки відповідно до правил Інкотермс-2010. (пункт 3.2,). Поставка товару за цим контрактом здійснюється партіями на підставі замовлень покупця, які розміщаються в електронному вигляді за допомогою електронних засобів зв`язку (пункт 3.3.). Остаточний склад кожної партії (асортимент, кількість), умови поставки і оплати, ціни, що діють для зазначених у інвойсі товару, а також додаткові знижки (у разі, якщо такі надані продавцем), зазначаються в інвойсі (інвойсах) на партію, що поставляється (пункт 3.4.). Покупець оплачує 100 % від вартості виставленого рахунку-фактури (пункт 4.1.). Платежі за цим контрактом здійснюються покупцем платіжним дорученням, виходячи з умов, зазначених у рахунках-фактурах, наданих продавцем (пункт 4.2).
На виконання умов вказаного Контракту компанією «Tomex A.J.C. Tomczyk Sp. Jawna» складено рахунки-фактури (інвойс) № (S)FSE-191/24 та № (S)FSE-192/24 від 10.05.2024 на продаж товару (6 товарних позиції) торгівельної марки TOMEX загальною вартістю 25635 євро.
17.05.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару (6 товарні позиції автозапчастин) торгівельної марки TOMEX, декларант позивача подав МД №24UA205140033274U7 (далі МД). Фактурна вартість товару становить 25635 євро (еквівалентно 1 102 233,70 грн). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 1 102 233,70 грн з урахуванням транспортних витрат у сумі 3 897 грн.
Митна вартість визначена за першим методом - за ціною договору (контракту).
До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: Контракт; додаткові угоди до Контракту №1 від 5.04.2013, №2 від 27.01.2014, №4 від 1.06.2016, №5 від 19.01.2018, №6 від 8.07.2020; договір про надання послуг митного брокера №75 від 25.05.2012; митну декларацію №24UA205140033274U7; рахунки-фактури (інвойс) (S)FSE-191/24 та (S)FSE-192/24 від 10.05.2024; автотранспортну накладну (CMR) 440233 від 15.05.2024; документа, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 16.05.2024; договір №1/03042023 на перевезення вантажу від 3.04.2024; заявку на перевезення вантажу №15/05/24 від 15.05.2024; рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору СФ-0000003 від 22.01.2024 в 2-х екз.; митні декларації країни відправлення 24PL391010E1583601 та 24PL391010E1583610 від 10.05.2024; прайс-лист виробника товару від 18.01.2024.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, Митницею надіслано декларанту електронне повідомлення, в якому декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) банківські (платіжні) документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунки сплачено; 7) транспортні (перевізні) документи.
20.05.2024 декларант листом з додатками надав відповідачу: картки рахунку 281 «товари»; видаткові накладні №31057 від 07.02.2024, №37588 від 13.02.2024, №43495 від 20.02.2024; №55450 від 02.03.2024, №86550 від 04.04.2024; банківський платіжний документ №94 від 25.03.2024 за попередню поставку; прайс-лист 2023-2024.
Від надання інших додаткових документів, що підтверджують складові митної вартості, декларант відмовився, про що повідомив митницю заявою №1 від 20.05.2024.
У зв`язку з вищенаведеним 20.05.2024 Митницею прийнято Рішення та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/001304.
У графі 33 оскаржуваного Рішення зазначено, що митна вартість товару №4 який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: - відповідно до CMR №440233 від 15.05.2024 відправником товару є POL-CEL Sp.z.o.o, що суперечить відправнику зазначеному в декларації країни відправлення №24PL391010E1583601 від 10.05.2024 та №24PL391010E1583610 від 10.05.2024 - TOMEX Brakes Sp. Z o.o. sp.k; - відповідно до п. 1.3. контракту №7/2012 від 01.10.2012 постачання здійснюється з різних складів продавця, які вказуються в ТСД та рахунках-фактурах, однак, інформаціяпро відправника POL-CEL Sp.z.o.o відсутня в ТСД та інвойсах; - в інвойсах №(S)FSE-192/24 та №(S)FSE-191/24 від 10.05.2024 зазначено, що товари, які містяться в інвойсі залишаються власністю продавця TOMEX Brakes Sp. Z o.o. sp.k до повнoї оплати, також зазначений термін оплати до 09.07.2024. Інформація зазначена в інвойсах суперечить пункту 1.2 Контракту в якому сказано, що право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товару покупцю або представнику покупця транспортно-експедиційній компанії, а також передачі останньому товаросупровідної документації. Крім того, банківський платіжний документ не подано до митного оформлення; - в декларації країни відправлення товару №24PL391010E1583601 від 10.05.2024 загальне числове значення вартості товару становить 42 452 Злотих, що суперечить вартості товару зазначеній в інвойсі №(S)FSE-192/24 від 10.05.2024 – 9 792,20 Євро. В декларації країни відправлення товару №24PL391010E1583610 від 10.05.2024 загальне числове значення вартості товару становить 68 267,42 Злотих, що суперечить вартості товару зазначеній в інвойсі №(S)FSE-191/24 від 10.05.2024 – 15 842,78 Євро.
Зважаючи на ненадання декларантом усіх документів, які б підтвердили митну вартість згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України (далі – МК) у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні за товар 1: 4,23 Дол. США/кг за МД №UА100120/2024/211003 від 01.02.2024, №UА10060/2024/210055 від 09.04.2024.
Товар було випущено у вільний обіг за МД №24UA205140033748U6 від 20.05.2024 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК.
Статтею 49 МК встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною першою статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою-третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до   розділу Х цього Кодексу   в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої   статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених   статтею 255 цього Кодексу   для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій   статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій   статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Статтею 57 МК встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Так, для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК.
Зокрема, ТОВ були подані: Контракт; додаткові угоди; договір про надання послуг митного брокера; МД; рахунки-фактури (інвойс); автотранспортну накладну; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; договір на перевезення вантажу; заявку на перевезення вантажу; рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору в 2-х екз.; митні декларації країни відправлення; прайс-лист виробника товару.
Також позивачем додатково на вимогу митниці були надані: картки рахунку 281 «товари»; видаткові накладні №31057 від 07.02.2024, №37588 від 13.02.2024, №43495 від 20.02.2024; №55450 від 02.03.2024, №86550 від 04.04.2024; банківський платіжний документ №94 від 25.03.2024 за попередню поставку; прайс-лист 2023-2024.
Так, Контрактом, укладеним між ТОВ та «Tomex A.J.C. Tomczyk Sp. Jawna» (продавець) визначено предмет договору, ціну та загальну вартість контракту, умови та терміни поставки, порядок оплати, прийому товару, упакування та якість.
На виконання умов вказаного Контракту та згідно з інвойсами № (S)FSE-191/24 та № (S)FSE-192/24 від 10.05.2024 компанія TOMAX BRAKES поставила позивачу товар, а саме: автомобільні запчастини. Цими документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну.
Щодо різниці вартості товару зазначеної у рахунках-фактур від 10.05.2024 №(S)FSE-192/24, №(S)FSE-191/24 та в копіях митних декларацій країни відправлення від 10.05.2024 №24PL391010E1583601, №24PL391010E1583610, то необхідно зауважити, що зі змісту митних декларацій країни відправлення від 10.05.2024 №24PL391010E1583601, №24PL391010E1583610 вбачається, що вказана в них вартість товару є статистичною (графа «Wartosc statystyczna (46)» - «Статистична вартість»), а тому відповідно до положень статтей 49-50 МК ніяким чином не впливає на базу оподаткування та суму податків і зборів, що підлягали сплаті по митній декларації №24UA205140033274U7, в зв`язку з чим невідповідність цієї вартості товару, вказаній в інвойсах від 10.05.2024 №(S)FSE-192/24, №(S)FSE-191/24, не могла бути підставою для витребування відповідачем додаткових документів. При цьому, всі необхідні відомості щодо числових значень складових митної вартості імпортованого товару були вказані в поданих відповідачу товаросупровідних документах, в т.ч. визначених в пункті 3.5 Контракту.
Також в оскаржуваному Рішенні відповідач посилається на те, що відповідно до товаросупровідних документів (інвойси, декларації країни відправлення) відправником є POL-CEL Sp.z.o.o, що суперечить відправнику, зазначеному в CMR №440233 від 15.05.2024 TOMEX Brakes Sp. Z o.o. sp.k. Відповідно до пункту 3.1. Контракту №7/2012 від 01.10.2012 постачання здійснюється з різних складів продавця, які вказуються в ТСД та рахунках-фактурах. При цьому, інформація про відправника POL-CEL Sp.z.o.o відсутня в ТСД та інвойсах. Вказане, на думку митного органу, свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості.
Щодо таких тверджень відповідача, то митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК ї декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
Надаючи оцінку таким сумнівам митного органу, слід врахувати наступне.
Як передбачено пунктом 1.3 Контракту оформлення інвойсів проводиться за адресою фірми «Tomex A.J.C. Tomczyk Sp. Jawna», р-н Цехове 8, 64-840 Будзинь, Польща. Передача Товару та документів здійснюється з різних складів Продавця, на які надходить Товар, який виробляється на підприємствах у різних країнах. Назви складів зазначаються у товаросупровідних документах та рахунках-фактурах
Відповідно до пункту 3.5 Контракту вантажотранспортна накладна міжнародного зразка (CMR) є товаросупровідним документом.
З огляду на вищевказані умови Контракту, зазначення в інвойсах від 10.05.2024 №(S)FSE-192/24, №(S)FSE-191/24 та вантажотранспортній накладній (CMR) адреси поставки товару та його відправника - POL-CEL Sp.z.o.o,, м. Хелм, Польща - є достатнім підтвердженням належності виконання постачальником своїх зобов`язань щодо поставки нам товару, повністю відповідає умовам даного контракту та є підтвердженням відсутності розбіжностей щодо відправника товару та країною його відправки.
Крім того, суд вважає безпідставним і посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що в інвойсах №(S)FSE-192/24 та №(S)FSE-191/24 від 10.05.2024 зазначено, що товари, які містяться в інвойсі, залишаються власністю продавця ТОМЕХ Brakes Sp. Z о.о. sp.k до повної оплати, також зазначений термін оплати до 09.07.2024, а інформація зазначена в інвойсах суперечить пункту 1.2 Контракту, згідно якого право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товару покупцю або представнику покупця транспортно- експедиційній компанії, а також передачі останньому товаросупровідної документації. Також відповідно до пункту 9.3 Контракту будь-які виправлення і/або доповнення до контракту дійсні у випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі і підписані повноважними представниками обох сторін. Оскільки документа, яким би вносились зміни до пункту 1.2. цього Контракту, його сторони не складали і не підписували, а вказані інвойси склав і підписав лише продавець (що є характерним для такого типу документів), то їх відносини в частині визначення моменту переходу права власності на товар і далі регулюються діючою редакцією пункту 1.2. цього Контракту, а не відомостями інвойсу. Також, слід звернути увагу, що банківський платіжний документ не подано до митного оформлення через те, що товар було придбано позивачем на умовах його після сплати - до 09.07.2024, і станом на дату митного оформлення платіжного документа не існувало.
З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, які містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Крім того, в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися Митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є рахунок-фактура.
З урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16 та 13.06.2019 у справі №820/6315/15, необхідно вказати, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. Проте, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Митну декларацію, цінову інформацію якої використано для коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу, відповідач суду не надав.
Крім того, можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зав`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару відповідач використав виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а вже наявною у митного органу ціновою інформацією. Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.
Таким чином, Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та безпідставним.
Суд першої інстанції в повній мірі встановив фактичні обставини справи, надав об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як позивачем так і відповідачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич