ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року	Львів	Справа № 300/5764/24 пров. № А/857/30070/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                  Хобор Р.Б.,
суддів                                                                       Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року, що ухвалив суддя Кафарський В.В. у м. Івано-Франківську, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 300/5764/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

                              В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.05.2024 № 85 “Про результати розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ” та Акт проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затверджений 09.05.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати відповідача провести спеціальне розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до вимог розділу ІІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, за результатами якого скласти на солдата ОСОБА_3 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , акт за формою НВ-3.
16 жовтня 2024 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.
Визнав протиправними та скасував наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.05.2024 № 85 “Про результати розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ” та Акт проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затверджений 09.05.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 .
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_1 ) провести спеціальне розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідно до вимог розділу ІІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, та, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, прийняти рішення щодо складення на солдата ОСОБА_3 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , акта за формою НВ-3.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує, що за наслідками проведеного розслідування, відповідач протиправно не склав щодо її чоловіка ОСОБА_3 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , акт за формою НВ-3. Так, за доводами позивачки, оскільки станом на день загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, про що свідчить довідка військової частини № НОМЕР_2 /1/1742 від 14.09.2023, а також враховуючи те, що за квітень 2023 року за наказом командира військової частини виплачено додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн, відтак загибель ОСОБА_3 сталась під час виконання обов`язків військової служби та пов`язана із захистом Батьківщини. 
Позивачка наголошує що відповідач, всупереч вимог розділу III Інструкції № 332 не провів спеціальне розслідування, яке проводиться, зокрема, в разі групових нещасних випадків, які сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю. Крім того, за доводами позивачки, комісія з розслідування нещасного випадку необґрунтовано визнала нещасний випадок таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби. 
Позивачка зазначає, що, станом на день загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік, солдат ОСОБА_3 , брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Запорізькій області на бойовому чергуванні, в готовності до виконання завдань за призначенням, в повному спорядженні та в засобах індивідуального захисту. При цьому, ОСОБА_3 загинув в результаті наїзду транспортного засобу на мінне загородження та вибуху мін в районі ведення бойових дій. 
У ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_3 відноситься до бойових безповоротних втрат, у зв`язку із чим, нещасний випадок, в результаті якого він загинув, повинен визнаватись пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до пункту 10 розділу II Інструкції (виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду) та повинен складатись акт за формою НВ-3.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у наказі (з основної діяльності) від 09.05.2024 № 85 “Про результати розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ” та Акті проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затвердженого 09.05.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 , дійшов помилкових висновків, що нещасний випадок (загибель військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, а тому такі наказ (з основної діяльності) від 09.05.2024 № 85 та Акт проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затверджений 09.05.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 необхідно скасувати
Також суд першої інстанції встановив, що, враховуючи встановлені обставини справи щодо смерті ОСОБА_3 під час виконання бойових завдань, а також, враховуючи положення пункту 10 розділу ІІ Інструкції № 332, в даному випадку, є підстави для складення акта за формою НВ-3.
Не погодившись із цим рішенням суду, в частині задоволення позовних вимог, його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні відповідних позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що, на виконання Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 по справі № 300/6309/23, командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 05.05.2024 № 234 “Про проведення розслідування нещасного випадку за фактом загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ” на підставі якого, відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, проведено розслідування нещасного випадку за фактом загибелі згаданих військовослужбовців. 
Результати службового розслідування відображені і зафіксовані в оскарженому позивачкою Акті та Наказі, згідно з якими встановлено, що 17.04.2023 військовослужбовці загального військового резерву військової частини НОМЕР_1 – сержант ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 на транспортному засобі – L-200, державний номер НОМЕР_3 , маючи з собою особисту зброю та кулемет М240, НОМЕР_4 , їхали по дорозі з міста Гуляйполе в сторону села Дорожнянка, де підірвались на мінному загородженні. Військовослужбовці загинули на місці, транспортний засіб знищений, озброєння знищене та пошкоджене. З огляду на виявлені обставини, комісією з розслідування вказаного нещасного випадку встановлено, що смерть військовослужбовців не пов`язана виконанням обов`язків військової служби та відповідно складено тільки Акт за формою НВ-2.
Щодо твердження позивачки про те, що смерть її чоловіка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, так як останній обліковується, за інформацією Кадрового центру ЗСУ як загиблий під час бойової обстановки, а тому відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 належить до бойових безповоротних втрат, звертає увагу суду на те, що такі відомості внесені передчасно на основі даних доступних на момент їх подання, тобто без урахування висновків встановлених розслідуванням нещасного випадку загибелі військовослужбовців, в тому числі чоловіка позивачки - ОСОБА_3 . 
Окрім цього, відповідач вказує, що оскільки військовослужбовці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не під час виконання обов`язків військової служби, що встановлено розслідуванням, підстав для проведення спеціального службового розслідування немає.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивачка є дружиною ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі ведення бойових дій. 
Згідно із довідкою від 05.06.2023 № 1037, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , у період з 08.05.2022 по 29.08.2022, з 31.08.2022 по 15.10.2023, з 27.10.2022 по 22.01.2023, з 03.02.2023 по 17.04.2023, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Дніпропетровській та Запорізькій областях.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 219 від 20.04.2023 у графі хвороба, що призвела до смерті вказано: А) множинні відкриті рани голови, Б) вибухова травма, в) ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків.
У наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2023 № 119 зазначено, що смерть ОСОБА_3 , пов`язана із проходженням військової служби. Також цим наказом наказано провести службове розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , внаслідок підриву на мінному загородженні.
25.04.2023 комісія з проведення службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 склала акт службового розслідування, у якому зазначено, що солдат ОСОБА_3 , разом з іншими солдатами, із власної ініціативи та з невстановленою метою, пересувалися з сторони міста Гуляйполе на транспортному засобі, який не знаходився на обліку військової частини в напрямку насаленого пункту Дорожнянка Пологівського району, Запорізької області. Через наїзд транспортного засобом на мінне загородження, стався вибух протитанкових мін, в результаті якого, військовослужбовці загинули на місці.
За результатами службового розслідування, командир Військової частини НОМЕР_1 26.04.2023 прийняв наказ № 350 “Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 17.04.2023”, в якому, серед іншого, зазначив, що загибель військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_3 , не пов`язана із захистом Батьківщини.
Крім того, за результатами службового розслідування щодо можливого порушення Дисциплінарного статуту ЗСУ вказаними військовослужбовцями, зокрема ОСОБА_3 , до дисциплінарної відповідальності притягнуто військовослужбовця ЗСУ.
Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно-господарської діяльності) від 26.04.2023 № 350 “Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 17.04.2023”, а також бездіяльність відповідача щодо нескладення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передбаченої додатком № 5 до положення “Про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України”, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 щодо загиблого 17.04.2023 військовослужбовця ОСОБА_3 були предметом розгляду в адміністративній справі № 300/6309/23.
Так, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 №350 “Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ” в частині визначення причинного зв`язку загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 . 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести розслідування загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 в порядку, передбаченому Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 № 332. 
Надалі, на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 по справі № 300/6309/23 видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 № 234 “Про проведення розслідування нещасного випадку за фактом загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ”
Вказаним наказом скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 № 350 “Про завершення розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 17.04.2023” та призначено розслідування нещасного випадку загибелі вказаних військовослужбовців згідно Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 № 332.
Членами комісії проведено розслідування нещасного випадку, результати якого оформлено Актом проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затвердженим 09.05.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до вказаного Акту форми НВ-2, комісія провела з 05 травня по 09 травня 2024 року розслідування смерті військовослужбовців та пунктом 3 Акту зафіксовано обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: “17.04.2023 на позиції «Реал» в місці тимчасового зосередження загального військового резерву перебували військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 – сержант ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 .
17.04.2023 між 20-ою годиною та 22-ою годиною, військовослужбовці загального військового резерву військової частини НОМЕР_1 – сержант ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 на транспортному засобі - L-200, державний номер НОМЕР_3 , маючи з собою особисту зброю та кулемет М240, НОМЕР_5 , їхали по дорозі з міста Гуляйполе в сторону села Дорожнянка, де підірвались па мінному загородженні. Військовослужбовці загинули на місці, транспортний засіб знищений, озброєння знищене та пошкоджене.
Військовослужбовці, перебуваючи в зоні ведення бойових дій, за власною ініціативою, з невстановленою метою, всупереч наказу командира, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), використовуючи без відома командування транспортний засіб та озброєння, покинули місце тимчасового зосередження підрозділу та виїхали в сторону села Дорожнянка, де підірвались на мінному протитанковому загородженні та загинули.
Причина смерті солдата ОСОБА_3 – вибухова травма, множинні рани голови, ушкодження внаслідок військових дій спричинені іншими видами вибухівки та уламків...”
У пункті 4 Акту форми НВ-2 зазначено причини нещасного випадку: особиста неправомірна поведінка, особиста недисциплінованість, складна психологічна обстановка через тривале перебування в зоні бойових дій, вживання алкогольних напоїв, порушення військовослужбовцями вимог Статутів ЗСУ.
В пункті 6 Акту форми НВ-2 відображено висновки комісії щодо осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок: оскільки випадок стався 17.04.2023, винних військовослужбовців вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема, молодшого сержанта ОСОБА_9 , командира військової частини підполковника НОМЕР_1 ОСОБА_10 , начальника штабу – першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_11 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 з МПЗ ОСОБА_12 . Відповідно до п. 11 розділу II Інструкції даний нещасний випадок не визнається таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби та не підлягає обліку і на нього не складається акт за формою НВ-3.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.05.2024 № 85 “Про результати розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ” завершено розслідування нещасного випадку за фактом загибелі військовослужбовців, а також зобов`язано скласти та видати довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), згідно з Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ щодо кожного загиблого військовослужбовця (п. 3 наказу).
Згідно з довідкою від 10.05.2024 № 1477/1/914 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 17.04.2023 ОСОБА_3 одержав травмування – вибухову травму, що спричинила численні ушкодження та закрите ураження грудної клітини та живота, загинув. 
За обставин не пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у складі загального військового резерву військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на околицях міста Гуляйполе, Пологівського району Запорізької області в результаті підриву на мінному загородженні ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 22 год. військовослужбовець ОСОБА_3 загинув. 
Травми не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, отримані в районі ведення бойових дій. Військовослужбовець перебував в стані алкогольного сп`яніння, використовував засоби індивідуального захисту.
Не погоджуюсь з висновками комісії з розслідування нещасного випадку за фактом загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також вважаючи, що загибель, зокрема, ОСОБА_3 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок чого має бути складений акт за формою НВ-3, а не форми НВ-2, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 № 1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі -  Порядок № 608).
Згідно з абзацом 4 пункту 2 розділу I Порядку № 608, службове розслідування  це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Відповідно до п.1 розділу VІ Порядку № 608, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Отже, за результатами службового розслідування командир військової частини приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Однак, як видно із матеріалів справи, військовослужбовець ОСОБА_3 загинув в зоні бойових дій, поблизу населеного пункту Дорожнянка, Пологівського району, Запорізької області, внаслідок підриву на міні.
Апеляційний суд встановив, що Порядок № 608 визначає загальну процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, водночас Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 № 332 (Далі – інструкція № 332), визначає спеціальну процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах.
Відповідно до абзацу 1 пункту 3 Інструкції № 332, ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають (абзац 2 пункту 3 Інструкції № 332).
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Отже, з аналізу вказаних норм убачається, що положення Інструкції № 332 не поширюється на військовослужбовців, які загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій, оскільки такі випадки є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають. Водночас випадки загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Апеляційний суд встановив, що Верховний суд у постанові від 13 травня 2025 року у справі № 300/6309/23, що стосується службового розслідування випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вважав, ключовим при вирішенні питання по необхідність проведення службового розслідування відповідно до положень Інструкції № 332, є те, чи пов`язана з бойовими ураженнями або діями з боку противника загибель військовослужбовця ОСОБА_3 , що сталася в районі ведення бойових дій.
Враховуючи вказаний висновок Верховного суду, апеляційний суд, встановив такі обставини.
Витягом з журналу бойових дій за 17.04.2023, підтверджено, що 17.04.2023 починаючи, зокрема з 18:21, відбувались активні бойові дії: здійснювались обстріли мінометами та артилерійські обстріли ворогом та у відповідь здійснювались постріли з міномета українськими військовослужбовцями. При цьому, зустрічний вогонь тривав також і у період з 19:27 по 20:29, тобто у час, який частково співпадає із часом, коли стався нещасний випадок, який був предметом розслідування на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 № 234.
Окрім цього, бойові дії велися, згідно з вказаним витягом з журналу бойових дій, на околицях та недалеко від н.п. Дорожнянка, що також співвідноситься із місцем настання нещасного випаду, який був предметом розслідування на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 № 234.
Витягом з бойового наказу №1 від 23.02.2023, яким фактично підтверджено, що загиблі солдати ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) у складі зведеного загону по 1 стрілецькому відділенню зі складу 1, 2, НОМЕР_6 стрілецької роти виконували бойові завдання (а.с.     75).
Згідно з рапортом, адресованим начальникові Пологівської РВП НУНП в Запорізькій області, заступник командира військової частини НОМЕР_1 з МПЗ ОСОБА_13 повідомляв 18.04.2023 о 17:44 на службу 102 про загибель між м. Гуляйполе та с. Дорожнянка трьох військовослужбовців ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) при виконанні бойового завдання. Зокрема про те, що останні підірвались на міні (а.с. 59).
Окрім цього, згідно зі сповіщенням сім`ї № 15 від 19.04.2024, позивачку, яка є вдовою загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , повідомлено, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок підриву транспортного засобу на мінно-вибуховому пристрої на північній околиці н.п. Дорожнянка Пологівського району Запорізької області. Смерть, так, пов`язана із проходженням військової служби (а.с. 26).
Також апеляційний суд встановив, що Кадровий центр Збройних сил України листом від 29.02.2024 № 388/2059 повідомляв представника позивачки, що відповідно до Іменного списку загальних втрат особового складу ЗСУ, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в населеному пункті Дорожнянка Пологівського району Запорізької області. Загибель солдата ОСОБА_3 відноситься до бойових безповоротних втрат (а.с. 34).
З приводу інформації про те, що загибель солдата ОСОБА_3 відноситься до бойових безповоротних втрат, апеляційний суд зазначає наступне.
Методикою визначення військових втрат, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 14 вересня 2022 року № 277 (далі Методика № 277) встановлюється класифікація людських втрат (загибель, смерть військовослужбовців Збройних Сил України та інших складових сил оборони) під час їх участі в антитерористичній операції (АТО) та у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Згідно з пунктом 2.1 Методики № 277, людські втрати класифікуються за такими критеріями:
- загинули під час виконання бойових завдань;
- загинули від застосування противником зброї масового ураження й інших видів зброї;
- померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва під час бойової обстановки, перебування в полоні (у заручниках) або інтернування незалежно від місця смерті;
- загинули внаслідок подій і нещасних випадків, пов`язаних із виконанням завдань командування, під час виконання бойових завдань (аварії літаків, автомашин та іншої бойової техніки, аварії (катастрофи) на залізниці, вибухи мін, виконання рятувальних робіт).
2. Людські втрати розраховуються за такою формулою:
В = Б + З + П + І,
де:
Б-кількість загиблих під час виконання бойових завдань;
З-кількість загиблих від застосування противником зброї масового ураження й інших видів зброї;
П-кількість померлих внаслідок поранення, контузії, каліцтва під час бойової обстановки, перебування в полоні (у заручниках) або інтернування незалежно від місця смерті;
І-кількість загиблих внаслідок інших подій і нещасних випадків, пов`язаних із виконанням завдань командування, під час виконання бойових завдань (аварії літаків, автомашин та іншої бойової техніки, аварії (катастрофи) на залізниці, вибухи мін, виконання рятувальних робіт тощо).
3. Відомості про безповоротні втрати особового складу обліковуються у відомостях про безповоротні втрати Збройних Сил України за формою, наведеною в додатку 5 до цієї Методики.
4. Блок-схема визначення людських втрат під час участі в антитерористичній операції, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (Далі – блок- схема) наведена в додатку 6 до цієї Методики. 
Згідно з вищевказаною блок-схемою, Кадровий центр Збройних сил України здійснює організацію та координацію діяльності з визначення людських втрат, узагальнення даних з донесень  про загальні втрати особового складу.
Додатком 5 до методики № 277, як бойові безповоротні втрати особового складу Збройних Сил України, обліковуються втрати особового складу із такими причинами загибелі (смерті):
-          загинули під час виконання бойових завдань
-          загинули від зброї масового ураження та інших видів зброї
-          померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва під час бойової обстановки, перебування в полоні (заручниках) або інтернування незалежно від місця смерті
-          загинули внаслідок подій і нещасних випадків, пов`язаних із виконанням завдань командування в ході виконання бойових завдань (аварій літаків, автомашин та іншої бойової техніки, катастроф на залізниці, вибухів мін, виконання рятувальних робіт) 
Отже, на переконання апеляційного суду, класифікація загибелі військовослужбовця як бойової безповоротної втрати (ББВ), відповідно до критеріїв Додатку 5 Методики № 277, є необхідною, але недостатньою умовою для однозначного підтвердження її зв`язку виключно з бойовими ураженнями або діями з боку противника. 
Методика, розроблена для оцінки шкоди від агресії, розширює традиційне військове поняття ББВ, включаючи не лише прямі наслідки ворожого вогню, а й окремі випадки, які за суттю є нещасними випадками (наприклад, аварії техніки), що сталися під час виконання бойових завдань у районі ведення бойових дій.
Таким чином, для ухвалення рішення про необхідність проведення службового розслідування, згідно з положеннями Інструкції № 332, що фокусується саме на встановленні прямого причинного зв`язку з діями противника, самої лише загальної класифікації ББВ недостатньо. 
В такому випадку потрібне додаткове встановлення факту, чи підпадає конкретний випадок під критерії прямого бойового ураження, чи є наслідком подій та нещасних випадків, що вимагає детального аналізу первинних документів про обставини загибелі.
Враховуючи те, що позивачка оскаржує дії відповідача з приводу встановлення причин смерті ОСОБА_3 , а Кадровий центр Збройних сил України здійснює облік ББВ на підставі інформації, поданої відповідачем, яку позивачка оскаржує, апеляційний суд вважає, що лист Кадрового центру Збройних сил України від 29.02.2024 № 388/2059 не має доказового значення при визначенні того, чи пов`язана з бойовими ураженнями або діями з боку противника загибель військовослужбовця ОСОБА_3 .
Таким чином апеляційний суд встановив, що загибель військовослужбовця ОСОБА_3 не пов`язана з бойовими ураженнями або діями з боку противника, а тому обставини загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 мають розслідуватись відовідно до вимог Інструкції № 332 
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції № 332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Пунктом 7 розділу II Інструкції №332 визначено, що нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.
Згідно з п. 8 Інструкції №332, комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Пунктами 9 і 10 вказаної Інструкції передбачено, що якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини. 
Обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є:
виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні;
виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду;
виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами;
прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;
виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;
участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира;
прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;
заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів;
отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;
раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду;
смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;
оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.
Згідно із пунктами 17, 18 розділу II Інструкції №332, командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. За результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:
- дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;
- військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;
- вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;
- коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);
- перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;
- порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;
- заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі – Положення про військово-лікарську експертизу).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач у наказі (з основної діяльності) від 09.05.2024 № 85 “Про результати розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ” та Акті проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затвердженого 09.05.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 , дійшов помилкових висновків, що нещасний випадок (загибель військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, а тому такі наказ (з основної діяльності) від 09.05.2024 №85 та Акт проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затверджений 09.05.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 необхідно скасувати.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції №332, спеціальному розслідуванню підлягають:
нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком;
нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми;
групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю;
випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби;
випадки смерті військовослужбовців.
Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.
Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції №332 передбачено, що до матеріалів спеціального розслідування включаються:
1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування;
2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються:
протокол огляду місця події (додаток 10);
ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки;
висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася;
протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події;
копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби;
медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;
копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування;
3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.
Командир військової частини, де стався зазначений у пункті 1 цього розділу випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2:
протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції;
протягом трьох робочих днів після видання наказу надіслати матеріали спеціального розслідування разом з копіями наказу командиру (начальнику), який призначив розслідування, до військового органу державного нагляду або контролю, до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні, а також до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, де проводилось кримінальне провадження за фактом травмування, загибелі, зникнення або смерті військовослужбовця.
Затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 зберігаються у військовій частині, де сталася подія, протягом 45 років. Завірені копії матеріалів спеціального розслідування зберігаються до виконання всіх зазначених в акті за формою НВ-2 заходів, але не менше п`яти років (пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції №332).
З огляду на вказане правове регулювання спеціального розслідування нещасних випадків, випадків зникнення та випадків смерті військовослужбовців, враховуючи встановлені обставини справи щодо смерті ОСОБА_3 під час виконання бойових завдань, а також враховуючи положення пункту 10 розділу ІІ Інструкції № 332, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в даному випадку є підстави для складення акта за формою НВ-3.
А тому погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправними та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.05.2024 № 85 “Про результати розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 “ та Акта проведення розслідування смерті військовослужбовців форми НВ-2, затвердженого 09.05.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 , а також зобов`язання відповідача провести спеціальне розслідування нещасного випадку загибелі військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідно до вимог розділу ІІІ Інструкції № 332 та, з урахуванням правової позиції суду, прийняти рішення щодо складення на солдата ОСОБА_3 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , акта за формою НВ-3.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції, в частині позовних вимог, що були предметом апеляційного перегляду, правильно встановив обставини справи та ухвалив в цій частині судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції в частині позовних вимог, що були предметом апеляційного перегляду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.
Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

 Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року в справі № 300/5764/24 - без змін.                                                                                                                        Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.                                                                      Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний