Справа № 727/14504/25 
Провадження № 2/727/462/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: 

головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Аниськовій К.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:
Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» через систему «Електронний суд» звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позо-вом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідачки заборго-ваність за кредитним договором у розмірі 48212,50 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного Кредитного до-говору №1996-1445-1 від 07.11.2023 року з ОСОБА_1 , відповідачка отримала кредит у розмірі 3500 гривень, строком на 365 днів (до 06.11.2024 року), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,50% від суми кредиту за кожен день користування (1277,50% річних).
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кре-дитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 901861 направлявся Відпо-відачу 07.11.2023 року о 21:59:17 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений у Кредитному договорі та ІТС. Кредитний до-говір був підписаний 07.11.2023 року о 21:59:31 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 901861 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua.
Кредитні кошти в розмірі 3500,00 грн. були переказані Відповідачу 07.11.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК».
Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку пла-тежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користу-вання кредитом починаючи з 07.11.2023 року, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зо-бов`язань.
Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 07.11.2023 року по 06.11.2024 року.
Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам становить: 3 500,00 гривень - заборгованість за кредитом; 44 712,50 гривень – заборгованість за період з 07.11.2023 року по 06.11.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,50 % за кожен день користування кредитом (1277,50% річних) та Графіку платежів.
Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 1996-1445-1 від 07.11.2023 року у розмірі 48212,50 грн., що складається з: 3500,00 гри-вень - заборгованість за кредитом; 44712,50 гривень – заборгованість за період з 07.11. 2023 року по 06.11.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,50 % за кожен день користування кредитом (1277,50% річних) та Графіку платежів, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 10000,00 гривень витрат на правову допомогу.
25.11.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи прово-дити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.
Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за від-сутності представника позивача, за наявними у матеріалах справі документами, не за-перечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не на-дала, повідомлялася належним чином, шляхом направлення листа рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу відповідачки, та шляхом розміщено оголо-шення про час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі суду, будь яких заяв не надала.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сфор мував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспон-денцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного гос- подарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчи-нений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох доку-ментах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обо-в`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погод-жені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фі-нансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) пози-чальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`я-зується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК Укра-їни).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кре-дитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок пози-чальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення по-вернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладе-ний з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого дого-вору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну ко-мерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передба-чені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шля-хом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) дру-гою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання осо-бою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила про-позицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
На підставі ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо ук-ладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у по-рядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідка-ми прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, під-писаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за право-вими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, як-що відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електрон-ний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є викори-стання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до За-кону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; елек-тронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів ме-ханічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмо-вою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла про-позицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у пись-мовій формі.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу Укра-їни, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК).
Судом встановлено, що 07.11.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Про-цент» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1996-1445-1, відповідно до якого по-зивач надав відповідачці кредит у сумі 3500 гривень строком на 365 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_3 , емітовану АТ КБ «Приват-Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,50 % від суми кре-диту за кожен день користування.
Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором 901861.
Відповідачкою одноразовим ідентифікатором 901861 підписано Додаток № 1 до Кредитного договору №1996-1445-1 від 07.11.2023 року - Таблиця обчислення загаль-ної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №1996-1445-1 від 07.11.2023 року.
Відповідачкою також підписано електронним підписом з одноразовим ідентифі-катором 524326 Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Таким чином між позивачем та відповідачкою укладено договір у формі елек-тронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідачка ознайомилась та погодилась з ними.
На картковий рахунок відповідачки НОМЕР_3 було перераховано грошові кошти за договором 1996-1445-1 від 07.11.2023 року на умовах фінансового кредиту в розмірі 3500 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 09.10.2025 року, та не спростовується відповідачем.
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за кори-стування кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 365 днів зі спла-тою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Від-повідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 30 днів.
Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за користування Кре-дитом, штрафні санкції (у разі наявності) та повернути Кредит.
Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за цим Дого-вором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом. При цьому проценти за користування Кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання Позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіж-ний засіб Позичальника), до дня повернення суми Кредиту, визначеної у Додатку 1 цього Договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, за-значений у пункті 9 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів прово-диться на залишок заборгованості за Кредитом.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідачка не виконує свої обов`язки за договором належним чином та станом на 09.10.2025 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором 1996-1445-1 від 07.11.2023 року становить 48212,50 грн., в тому числі: - строкова заборгованість за сумою кредиту становить 3500,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом становить 44712,50 грн. Всього заборгованість станом на 09.10.2025 року становить 48212,50 грн.
Розмір заборгованості за договором підтверджується відповідним розрахунком, який суд приймає за основу при ухваленні рішення.
При цьому, суд враховує, що відповідачка обґрунтованого заперечення проти по-зову та конррозрахунку не надала, і жодним чином позовні вимоги не спростувала.
Прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування креди-том у розмірі 44712,50 грн. нараховані за період з 07.11.2023 року по 06.11.2024 року, відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користу-вання кредитом.
Таким чином, розрахунок здійснено в межах погодженого сторонами строку договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором, а тому суд вважає вказаний розрахунок вірним, докази зворотного у суду відсутні.
Отже, суд встановив, що відповідачці на підставі Кредитного договору було на-дано кредит в розмірі 3500,00 грн., строком користування кредитом на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,5% за кожен день користу-вання кредитом, але відповідачка взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного дого-вору.
Враховуючи викладене, суд, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідачка не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» є обґрунтованими, доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підляга-ють стягненню витрати по оплаті судового збору.
Щодо вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу до-помогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для на-дання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл су-дових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є роз-мір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) по-ведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне тверд ження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, без- підставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із надан-ням правової допомоги у конкретній справі.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути на-дані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату го-норару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у вста-новленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвід-чення про відрядження).
На виконання вимог ч.3 ст.137 ЦПК України позивачем до позову додано: До-говір про надання юридичних послуг №03/06/2024, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ФОП ОСОБА_2 ; акт приймання-пе-редачі наданих послуг №73 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року; витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих по-слуг №73 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання по-слуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на ре-путацію сторони або публічним інтересом до справи.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розум-ним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зо-крема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності ад-вокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Дана правова по-зиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/ 18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09. 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Ук-раїні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підста-ві статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що від-шкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, врахо-вуючи критерій складності справи, яка не є складною, ціну позову 48 212,50 грн., принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про до-статність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, -

ухвалив: 
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Про-цент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним до-говором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНО КПП 2781813808, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (код ЄДРПОУ 41466388, суму заборгованості за кредитним дого-вором №1996-1445-1 від 07.11.2023 року в сумі 48 212,50 (сорок вісім тисяч двісті дванадцять) гривень (п`ятдесят) копійок, що складається з:
- 3500,00 грн. – заборгованість за кредитом;
- 44712,50 грн. – заборгованість за нарахованими процентами за період з 07.11. 2023 року по 06.11.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою від-повідальністю «Фінансова компанія «Процент» судовий збір в сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні (сорок) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою від-повідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рі-шення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Є.Терещенко