Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/11800/25
Провадження № 2/711/630/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», в особі представника Романів А.А., який діє на підставі довіреності №187 від 18.07.2025р., звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 на його (позивача) користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №022/24725635-VR від 14.02.2024 року в загальній сумі 102 041 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. 
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 14.02.2024р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №022/24725635-VR, на підставі якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50 000 грн., строком користування – до 13.02.2025р., зі сплатою процентів за операціями зняття готівкових коштів – у розмірі 83% та за іншими операціями – у розмірі 65%. 
Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів у нього утворилась заборгованість за вищевказаним договором в розмірі 102 041,24 грн. 
Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість в загальній сумі 102 041,24 грн. та судовий збір по справі в розмірі 2 422,40 грн. 
Від відповідача заперечень проти позову не надходило.
24.12.2025р. судом відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Романів А.А. в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідач ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання. Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останнього за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК України суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
23.01.2026р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. 
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
14.02.2024р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №022/24725635-VR, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн., строком на 12 місяців, на умовах строковості, зворотності, платності.
Умовами зазначеного договору визначено, що проценти за користування кредитом складають: за операціями зняття готівкових коштів – 83%, за іншими операціями – 65%. Проценти за перевищення витраченого ліміту по поточному рахунку (несанкціонований овердрафт) – 83%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту – від 0,00001% до 123,11% 
Відповідно до Паспорту кредиту, який підписаний відповідачем 14.02.2024р., пільгова процентна ставка складає 0,00001%, базова процентна ставка: за операціями зняття готівкових коштів – 83%, за іншими операціями – 65%. Реальна річна процентна ставка від 0,00001% до 123,11%.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №022/24725635-VR від 14.02.2024р. заборгованість відповідача складає 102 041,24 грн., з яких: 49 987,20 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 52 054,04 грн. – заборгованість за процентами.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за договором позики в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі – ЦК).
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені договором №022/24725635-VR від 14.02.2024р. і він користувалася кредитними коштами, однак допустив порушення своїх зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого за ним обчислюється заборгованість в загальній сумі 102041,24 грн., з яких: 49 987,20 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 52 054,04 грн. – заборгованість за процентами. 
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув в порядку та у строки, передбачені договором, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими. 
При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422,40грн. /а.с. 1/.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору в повному обсязі. 
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОРУ 09806443, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 30) заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №022/24725635-VR від 14.02.2014р. в загальній сумі 102 041,24 грн. та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.  
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст судового рішення складений 27 січня 2026 року.

Головуючий : В.М. Скляренко