П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/9650/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року, прийнятого в складі суду суддв Бульби Н.О., в місті Миколаїв по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївської області про визнання протиправним та скасування п.2 наказу від 20.08.2025 №2414 в частині і висновку від 15.08.2025 №152648-2025 в частині, –

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївської області, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 20.08.2025 №2414 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції старшого сержанта поліції поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Миколаївській області позивача, та Висновок службового розслідування від 15.08.2025 № 152648-2025 в частині його притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Задерецький Віталій Анатолійович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на те, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час проведення службового розслідування відносно позивача, відповідачем жодним чином не було враховано, що з 23.07.2025 року позивач внаслідок отриманих під час перебування на службі травм з моменту госпіталізації та до часу звернення до суду безперервно хворіє, а доведений наказ №195 ДСК «Про виконання бойового завдання» від 28.07.2025 року був доведений до відома позивача о 07:00 годині ранку, тобто у час до відкриття медичного закладу. До того ж, судом першої інстанції не було враховано в повному обсязі докази, які позивач надав до суду.
Також апелянт вважає не доведеним відповідності рівня тяжкості скоєного проступку рівню обраної міри дисциплінарного покарання, так як відповідач застосував до позивача крайнє і найсуворіше дисциплінарне стягнення, у зв`язку з чим рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності є, на думку позивача, необґрунтованим. 
Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом ГУНП в Миколаївській області від 07.07.2025 № 702 о/с ДСК позивача відряджено з 10.07.2025 до штурмової бригади Національної поліції України «Лють» для виконання бойових завдань.
11.07.2025 виданий наказ командира Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» № 23 о/с, яким позивач залучений до складу зведеного загону «Цунамі» №1 для виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ проти України.
Згідно з витягом з наказу командира зведеного загону «Цунамі» № 1 Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» від 28.07.2025 № 195 о/с поліцейському взводу №1 роти №1 надалі БПОП ГУНП (стрілецький) позивачу наказано до 20.00 год 30.07.2025 на * НОМЕР_1 ) забезпечити підсилення ВП «Краб» та продовжувати облаштування вогневих позицій.
Позивач був ознайомлений із наказом, проте відмовився його виконувати, посилаючись на незадовільний стан свого здоров`я.
29.07.2025 доповідною запискою № 139416-2025 начальнику ГУ НП в Миколаївській області повідомлено, що поліцейськими батальйону у тому числі і позивачем не виконаний наказ командира зведеного загону «Цунамі» № 1 Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» від 28.07.2025 № 195 о/с.
01.08.2025 наказом ГУНП в Миколаївській області № 2222 за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими БПОП ГУНП призначено службове розслідування.
15.08.2025 керівником ГУНП в Миколаївській області затверджено висновок службового розслідування № 152648-2025, яким встановлено, що позивач відмовився без поважних причин нести службу в складі сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкуванні командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 »» та не виконав бойове завдання, доведене йому наказом командира зведеного загону «Цунамі» № 1 Об`єднаної штурмової бригади НПУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 28.07.2025 № 195 о/с.
Наказом ГУНП в Миколаївській області від 20.08.2025 № 2414 поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону особливого призначення (стрілецький) позивач за порушення службової дисципліни (дисциплінарний проступок), який виразився у невиконанні бойового завдання за наказом командира, порушення посадової інструкції, Присяги поліцейського, ЗУ «Про національну поліцію», «Про оборону України» наказу командира порушенні службової дисципліни та інших нормативних актів, що врегульовують питання проходження служби в поліції застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Не погодившись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VІІІ).
Відповідно до частини першої статті третьої Закону № 580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII регламентовано основні обов`язки поліцейського. Згідно з п. 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VІІІ поліцейський, серед іншого, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
В силу положень частини першої статті 64 Закону № 580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові. Присяга на вірність Українському народові має такий зміст: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону № 580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно з п.п. 1, 2, 3, 6, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VІІІ, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Колегія суддів зазначає, що законодавець визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Поняття службової дисципліни наведено в частині першій статті 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службова дисципліна означає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Перелік дисциплінарних стягнень визначено частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту, серед них: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
При цьому, в пункті 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII як самостійна підстава для звільнення зі служби в поліції вказується накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Одночасно, колегія суддів зауважує, що накладенню дисциплінарного стягнення має передувати проведення службового розслідування. 
Так, згідно з частиною другою статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).
Згідно з п. 2 розділу VI цього Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до п. 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Разом з тим, приписами пункту 4 Розділу VII цього Порядку передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з п. 6 ч.1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Колегія суддів зазначає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.
Тобто, з аналізу вищевикладеного випливає, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.
Таким чином, невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.06.2021 у справі №815/2705/16, у постанові від 22.09.2022 у справі №420/4977/20.
Як встановлено судом, наказом ГУНП в Миколаївській області від 07.07.2025 № 702 о/с ДСК позивача відряджено з 10.07.2025 до штурмової бригади Національної поліції України «Лють» для виконання бойових завдань.
11.07.2025 виданий наказ командира Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» № 23 о/с, яким позивача було залучено до складу зведеного загону «Цунамі» №1 для виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ проти України.
Разом з тим, спір у цій справі стосується правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків у період перебування у відрядженні до штурмової бригади Національної поліції України «Лють`та дотриманням вимог наказів командування.
Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення ним службової дисципліни, яке, згідно висновку службового розслідування, виявилось у відмові виконати наказ командира зведеного загону «Цунамі» № 1 Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» від 28.07.2025 № 195 дск «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно з Наказом МВС України від 27.07.2012 за № 650 "Про затвердження Інструкції з оформлення документів у системі МВС України" наказ є основним розпорядчим документом, який видає керівник підприємства, установи, організації на основі єдиноначальності і який містить індивідуальні приписи або правові норми з питань внутрішньо організаційної діяльності, адресовані підпорядкованим органам і працівникам.
Частиною ст.4 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення (ч.1 ст.4). Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень (ч.2 ст.44). Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку (ч.3 ст.4). Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (ч.4 ст.4). Віддавати (видавати) незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється (ч.5 ст.4). Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону. Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог закону або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником (ч.6 ст.4).
З наведеного вбачається, що поліцейський зобов`язаний виконувати отриманий від безпосереднього чи від прямого керівника наказ доти, доки цей наказ не буде скасований посадовою (службовою) особою Національної поліції України вищого рівня.
Відповідно до позиції відповідача, позивач відмовився від виконання наказу командира зведеного загону «Цунамі» № 1 Об`єднаної штурмової бригади НПУ «Лють» від 28.07.2025 № 195 дск «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Заперечуючи проти наявності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач при зверненні з даним позовом до суду посилався на те, що за станом здоров`я він не міг виконати бойовий наказ.
Втім, суд апеляційної інстанції критично оцінює вказані доводи, оскільки за результатами дослідження змісту медичних документів, поданих позивачем до матеріалів справи вбачається, що в них відсутні жодні відомості, що станом на 28.07.2025 у позивача були обмеження щодо виконання службових обов`язків. У наявних в матералах справи медичних документах відсутні рекомендації стосовно оформлення тимчасової непрацездатності, а тому, факт тимчасової непрацездатності позивача, так само як і наявність медичного висновку про неї станом на 28.07.2025, жодним чином не підтверджено.
Долучені до матеріалів позовної заяви докази щодо лікування позивача, які, на його думку, не було оцінено належним чином судом першої інстанції під час розгляду справи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ці документи не підтверджують неможливість виконання бойового наказу у визначений час та не містять відомості про тимчасову непрацездатність позивача станом на 28.07.2025 р.
Окрім того, під час службового розслідування були опитані: лікар загону ОСОБА_2 ; психолог ДПОП «ОШБ» «Лють»» ОСОБА_3 ; поліцейський БПОП ГУНП ОСОБА_4 , які підтвердили, що на момент доведення бойового наказу об`єктивні та підтверджені медичні причини для невиконання бойового наказу у позивача були відсутні. Будь-яких документів, що підтверджують тимчасову непрацездатність позивача, останнім до матеріалів службового розслідування не надано.
У матеріалах спарви відсутні також докази проходження позивачем у встановленому порядку ВЛК. Пери цьому, колегія суддів наголошує, що саме висновкок ВЛК є тим документом, який підтверджує неможливість поліцейського виконувати свої посадові та службові обов`язки.
З огляду на вказане, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності вини з його боку у невиконання бойового наказу і зв`язку з незадовільним станом здоров`я
У контексті обставин цієї справи колегія судів враховує, що Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 »», в якому проходив службу позивач, відповідно до покладених на нього завдань здійснює участь, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану.
Отже, забезпечення правового режиму воєнного стану, участь в обороні України шляхом безпосереднього ведення бойових дій є безпосереднім завданням підрозділів поліції особливого призначення, у тому числі і «ОШБ «Лють»».
Крім цього, позивач під час його призначення на підставі власного рапорту, був належним чином ознайомлений із посадовою інструкцією поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, яка визначає коло його службових обов`язків. Зокрема, позивач зобов`язаний брати участь у заходах із відсічі збройної агресії проти України, виконувати бойові (спеціальні) завдання, у тому числі штурмові та контрдиверсійні, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути вірним Присязі працівника поліції, а також безумовно виконувати законні накази прямих керівників, віддані в межах їх повноважень.
Водночас посадова інструкція покладає на поліцейського обов`язок утримуватися від дій, що підривають авторитет Національної поліції України або перешкоджають виконанню службових обов`язків іншими працівниками поліції, а також сприяти керівництву у забезпеченні службової дисципліни.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що поведінка позивача, яка полягала у ненаданні безумовної згоди на виконання наказу командира, є порушенням його службових обов`язків та містить ознаки істотного дисциплінарного проступку. Колегія суддів враховує, що невиконання наказу поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану створює реальну загрозу злагодженості дій підрозділу в умовах надзвичайних ситуацій, підриває дисципліну та може становити загрозу національній безпеці й суверенітету України.
Відсутність чіткого волевиявлення виконати наказ командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану є несумісним із загальноприйнятими вимогами та підриває авторитет поліції.
Позивач в порушення вимог Присяги працівника поліції, ігноруючи обов`язки поліцейського щодо неухильного дотримання положень Конституції України та інших нормативних актів, що регламентують діяльність поліції нехтував принципами, що регламентують діяльність поліції та обов`язками поліцейського, які є невід`ємною частиною дотримання службової дисципліни поліцейським.
Колегія суддів зауважує на тому, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейських підрозділу поліції особливого призначення в умовах воєнного стану, що пов`язано з їх особливою підготовкою та статусом, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати вчинків, які можуть зганьбити звання працівника поліції або підірвати авторитет поліції, не допускати виникнення ситуацій, коли у суспільства може виникнути уявлення про протиправний характер діяльності конкретного поліцейського та поліції в цілому.
За наведених обставин, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є правомірним і пропорційним у даному випадку, оскільки висновки відповідача наведені у оскаржуваному наказі про порушення позивачем вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, абзаців 5, 6, 7, 8 пункту 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, підпунктів 2.3 та 2.5 наказу ГУНП від 31.12.2024 №3410 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в підрозділах ГУНП в Миколаївській області», пунктів 1.1, 1.2 розділу VII Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький), затвердженого наказом ГУНП в Миколаївській області від 04.10.2024 №242, підпунктів 1, 2 пункту 1 розділу VII Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 01.12.2017 №987, пунктів 2.9, 2.13, 2.23, 2.24 Посадової інструкції поліцейського взводу №1 роти №1 БПОП (стрілецький) ГУНП, затвердженої начальником БПОП (стрілецький) ГУНП підполковником поліції Шліхтарем О.В., знайшли своє підтвердження у ході службового розслідування.
На переконання суду, накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам, за яких його скоєно, та є співмірним, у зв`язку з чим застосування до позивача такого дисциплінарного стягнення є правомірним та пропорційним.
При прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач використав свої дискреційні повноваження щодо вибору стягнення на власний розсуд, тобто діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.
Обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення в повній мірі узгоджується зі значимістю вчиненого позивачем проступку, а отже не застосований свавільно.
Таким чином, висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївської області від 15.08.2025 №152648-2025, а також наказ ГУНП в Миколаївській області від 20.08.2025 №2414 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, є правомірними та не підлягають скасуванню, відтак підстави для задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.
Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанцій було порушено норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року – залишити без задоволення. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївської області про визнання протиправним та скасування п.2 наказу від 20.08.2025 №2414 в частині і висновку від 15.08.2025 №152648-2025 в частині – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька