УХВАЛА

10 грудня 2025 року  
м. Київ

справа №280/4633/25
адміністративне провадження №К/990/47776/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів -Білак М.В., Желєзного І.В.,
перевіривши касаційну скаргу адвоката Стариченка Миколи Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року
у справі № 280/4633/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яка полягає у невиплаті позивачу одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану";
- зобов`язати Департамент поліції особливого призначення "ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " виплатити позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень, передбачену пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану".
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо абз. 1 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами а), в) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Так скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки вирішення даної справи Верховним Судом є надзвичайно важливим для формування єдиної правозастосовної практики з приводу як застосування абз. 1 п. 4 Постанови № 153, так і встановлення критеріїв для віднесення державного органу до правоохоронного органу спеціального призначення.
Окрім того, дана справа становить значний суспільний інтерес та має важливе значення для позивача. Зокрема, скаржник зазначає, що вказана справа має для ОСОБА_1 виняткове значення, адже питання виплати позивачу спірного 1 млн. грн., становить велику матеріальну цінність для останнього. Втрата такої суми істотно вплине на його фінансове становище, добробут родини, можливість придбання житла, оплати лікування, освіти тощо. А також ця справа має виняткове значення для усіх хто уклав аналогічні контракти зі ІНФОРМАЦІЯ_2». Водночас, після набрання чинності постановою № 153 - 13.02.2025, службовці бригад Національної поліції України опинилися у невигідному становищі порівняно з військовослужбовцями Національної Гвардії, ЗСУ та Прикордонної служби України.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпунктів а), в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Стариченка Миколи Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року у справі № 280/4633/25.
Витребувати із Запорізького окружного адміністративного суду справу №  280/4633/25.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                        В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    І. В. Желєзний