Справа № 731/470/25 	Головуючий у 1 інстанції Савенко А. І. 	
Провадження № 33/4823/78/26 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
Головуючого – судді Салая Г.А.,
за участю в режимі відеоконференції захисника Матвієнка В.М., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Матвієнка В.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2025 року, 

У С Т А Н О В И В:
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Місцевим судом встановлено, що 07 серпня 2025 року, о 15 год. 53 хв., в с. Журавка, по вулиці 40 років Перемоги, поблизу будинку № 4, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Lanos, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820 Drager 0376» (тест № 1487, результат огляду – 1,23 проміле), чим порушив п.п. «а» п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про те, що у матеріалах направлених до суду та матеріалах наданих особі, що притягається до відповідальності маються різні документи, оскільки корінець до алкотестеру «Драгер» наданий ОСОБА_1 не містить необхідних реквізитів, а саме у графі «До протоколу номер» відсутній номер самого адміністративного протоколу так само як і у графі «місце проведення тесту» відсутня будь-яка інформація. Також у графі «П.І.Б. особи що тестують» відсутня інформація про особу, яка нібито проходить тестування у зв`язку з чим не може бути належним та допустимим доказом у вказаній справі. Час на корінці алкотестеру «Драгер» зазначено як 16 год. 18 хв. 07.08.2025 року, при тому що на відеозаписі зазначено час як 16 год. 30 хв. 07.08.2025 року, тобто тестування відбулося раніше ніж зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що є порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів.
Таким чином захисник вважає, що процедура проходження огляду була порушена, що відповідно до ст. 266 КУпАП є недійсною.

Заслухавши пояснення захисника Матвієнка В.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №415477 від 07 серпня 2025 року о 15 год. 53 хв., в с. Журавка, по вулиці 40 років Перемоги, біля будинку № 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Lanos, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager 0376. Результат огляду позитивний 1,23 проміле, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис бодікамери, чим порушив п. 2.9.а. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені в ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

На відеозаписі події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 

Із цього відеозапису видно, як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє про причину зупинки та ведення відеофіксації. На питання поліцейського про те, чи вживав водій спиртні напої, водій відповідає, що ні. При спілкуванні поліцейський повідомляє про те, що вбачає у водія ознаки сп`яніння та озвучує їх і пропонує на вибір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу “Драгер”, або у лікарні. Потім водій повідомляє, що він пив пиво та намагається домовитися з працівниками поліції вирішити це питання іншим чином. Згодом водій погоджується пройти даний огляд на місці. Поліцейський роз`яснює правила продуття приладу, водій розкупорює мундштук, поліцейським здійснено контрольний забір повітря, потім після продуття трубки ОСОБА_1 видно, як на табло приладу “Драгер” показник становить 1,23 проміле. На питання поліцейського водій відповів, що з результатом згоден та ніяких заперечень з приводу проведення огляду він не висловлював. Далі працівниками поліції були складені адміністративні матеріали. 
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта з приводу не належного оформлення копії тесту до приладу «Драгер» наданого ОСОБА_1 апеляційний суд приймає до уваги і зважає на те, що це питання було предметом розгляду місцевого суду, з чим також погоджується і апеляційний суд, оскільки в матеріалах даного провадження на а.с.3 мається роздруківка тесту до приладу «Драгер» на якому зазначено номер протоколу, місце проведення тесту, прізвище, ім`я та по батькові особи, яку тестують. Доводи апелянта не спростовують факту керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується іншими дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Доводи апелянта про те, що на роздруківці тесту до приладу «Драгер» зазначений час 16год 18хв, а на відеозаписі 16год 30хв, не відповідають дійсності та спростовуються переглянутим відеозаписом, на якому зафіксовано факт керування починається з 15год 52хв, а файл фіксування зупинки транспортного засобу починається з 15год 58хв.
Поряд з цим, апеляційний суд також бере до уваги, що з відеозапису із нагрудної камери поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки не заявляв жодних зауважень щодо складання адміністративних матеріалів та проведення огляду на стан сп`яніння. Не зазначено ним таких і у протоколі про адміністративне правопорушення.
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставою для скасування постанови суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, як-то керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Адміністративне стягнення накладене судом із додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Матвієнка В.М. – залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай