Справа № 185/7903/25
Провадження № 2/185/611/26
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

14 січня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача адвоката Євдокимової Ю.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2  про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га кадастровий номер 1212400000:02:015:0340, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер в м. Павлограді Дніпропетровськї області. 
Обґрунтовуючи позов посилається на те, що земельну ділянку під будинком за адресою : АДРЕСА_1 батько не зареєстрував за собою і в подальшому не було зазначено в договорі дарування, тому позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини і тому виникла необхідність у зверненні до суду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.
Відповідач у судове засіданні не явилася, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином.
Суд вивчивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі у зв`язку із наступним.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Відповідно договору купівлі-продажу від 29.09.1995 року, засвідченого завідуючою нотаріальної контори Шлегою А.І., батько позивача – ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_2 недобудований житловий будинок готовністю 52%, вбиральня Б огорожа та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром - 600 м2, за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно договору дарування від 14.11.1995 року, ОСОБА_3 подарував позивачу недобудований житловий будинок 52% готовністю з вбиральнію Б, з огорожею за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно копії реєстраційного посвідчення від 21.04.1998 року, право власності на вказаний будинок було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі зазначеного раніше договору дарування нерухомого майна і записано в реєстрову книгу за №91-153.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 .
Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Земельна ділянка під будинком за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
Таким чином, батько позивача за життя не зареєстрував ділянку площею 0,0600 га кадастровий номер 1212400000:02:015:0340, хоча в графі договору купівлі-продажу зазначено «купив» - земельна ділянка розміром – 600 м2.
Згідно із частинами першою та другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частина третя статті 5 ЦК України).
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до частини 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувану (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувана, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувана (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
У відповідності до ч.1 п.9 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
За договором дарування незавершеного житлового будинку не вказано земельну ділянку , на якій він розташований, а після внесення змін до ст.120 ЗК України, та чинної вимоги ст.377 ЦК України, особа, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, стає власником земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти нерухомості, на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.
Відповідно до статті 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передаєабо зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність; договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Оскільки, позивач, як спадкоємець за законом спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виді земельної ділянки площею 0,0600 га кадастровий номер 1212400000:02:015:0340, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідно договору дарування від 14.11.1995 р. ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку за життя не зареєстрував в зв`язку з тим, що вказану земельну ділянку не було зазначено в договорі дарування, тому позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивача на спадщину необхідно позов задовольнити.
За таких обставин позов слід задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України,
У Х В А Л И В
Позов ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га кадастровий номер 1212400000:02:015:0340, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Павлограді Дніпропетровськї області. 

Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:	  	В. О. Головін