Справа153/1990/25
Провадження2/153/784/25-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість в розмірі 16078,48 грн., з яких 5000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 10328,48 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 750,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією та судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №451205-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 09.11.2022 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №451205-КС-002 про надання кредиту. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0480, на номер телефону НОМЕР_1 . 09.11.2022 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №451205-КС-002 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Таким чином, 09.11.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір №451205-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає ОСОБА_1 кошти у розмірі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 . ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 01.12.2025 має заборгованість в сумі 16078,48 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10328,48 грн. - сума прострочених платежів по процентах та 750,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь вказану вище заборгованість за кредитним договором №451205-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2022, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу місця проживання відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.
Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 08.11.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №451205-КС-002 (далі по тексту - Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА".
Строк, на який надано кредит становить 16 тижнів (п.2.3 Договору). Стандартна процентна ставка в день: 200000000, фіксована (п.2.4 Договору). Комісія за надання кредиту: 750,00 грн. (п.2.5 Договору) Загальний розмір наданого кредиту: 5000 грн. (п.2.6 Договору) Термін дії договору: до 01.03.2023 (п.2.7 Договору). Орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 10480,00 грн. (п.2.8 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 11956,93 процентів (п.2.9 Договору). Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг), для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п.2.12 Договору). Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0480. (а.с.11-16).
08.11.2022 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7503 (а.с.17-18).
Як вбачається із анкети клієнта від 28.11.2025, ОСОБА_1 надав позивачу свої персональні дані та вказав номер картки для перерахунку кредитних коштів: № НОМЕР_2 (а.с.29).
Із копії квитанції від 09.11.2022 встановлено, що на картковий рахунок № НОМЕР_3 здійснено переказ коштів у сумі 5000 грн., згідно кредитного договору №451205-КС-002 від 08.11.2022 (а.с.30).
Із витребуваної судом інформації АТ КБ «ПриватБанк», зокрема виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , за період з 09.11.2022 по 01.03.2023 вбачається, що 09.11.2022 на зазначений рахунок було здійснено безготівкове зарахування коштів у сумі 5000 грн. (а.с.58-61).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №451205-КС-002 від 09.11.2022, заборгованість відповідача станом на 28.11.2025 становить 16078,48 грн., яка складається з: 5000 (п`ять тисяч) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10328 (десять тисяч триста двадцять вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок - сума прострочених платежів по процентах, 750 (сімсот п`ятдесят) гривень - сума прострочених платежів за комісією (а.с.20-27).
Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року справа №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що сторони договору №451205-КС-002 від 09.11.2022 узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачеві ОСОБА_1 були надані кредитні кошти в розмірі 5000,00 гривень, шляхом перерахування їх на банківську картку, якими відповідач користувався, однак, допустив неналежне виконання своїх обов`язків, порушив умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором №451205-КС-002 від 09.11.2022 в розмірі 16078 (шістнадцять тисяч сімдесят вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок, яка складається з: 5000 (п`ять тисяч) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10328 (десять тисяч триста двадцять вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок - сума прострочених платежів по процентах, 750 (сімсот п`ятдесят) гривень - сума прострочених платежів за комісією.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №19890 від 08.12.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411), код ЄДРПОУ 41084239, заборгованість за кредитним договором №451205-КС-002 про надання кредиту від 09.11.2022 в розмірі 16078 (шістнадцять тисяч сімдесят вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок, яка складається з: 5000 (п`ять тисяч) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10328 (десять тисяч триста двадцять вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок - сума прострочених платежів по процентах, 750 (сімсот п`ятдесят) гривень - сума прострочених платежів за комісією. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411), код ЄДРПОУ 41084239, судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411), код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 02 лютого 2026 року.
Суддя Р.В. Швець