Справа № 710/750/25 
Провадження № 1-кп/710/55/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.01.2026 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2025 за №12025250360000440, по обвинуваченню 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Черкаської області, громадянина України, українця, жителя та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середня, не працює, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимий:
26.03.2025 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік, судимість не знята та не погашена, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, який відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 27.03.2025 визнаний придатним до військової служби, перебуваючи у запасі Збройних Сил України, у період дії встановленого в Україні правового режиму воєнного стану, на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №43 від 07.02.2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_2 », 26.03.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою : АДРЕСА_2 , уповноваженою на те особою, шляхом вручення письмової повістки був належним чином оповіщений про обов`язок прибути на 04 годину 00 хвилин 27.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за вказаною вище адресою, для подальшої відправки та проходження військової служби.
В порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 39 Закону Україну «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, порушуючи порядок комплектування Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, керуючись небажанням бути призваним для несення служби в рядах Збройних Сил України, ОСОБА_4 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 04 годині 00 хвилин 27.03.2025 та протягом вказаного дня, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Суд кваліфікує діяння обвинуваченого як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджуються з кваліфікацією вчиненого ним діяння, при обставинах встановлених судом.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений  ОСОБА_4 у судовому засіданні також зазначив, що справу можливо розглядати в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, про що надав відповідну заяву.
Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, тому, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши обвинувальний акт, уважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, доведена.
При призначенні покарання, суд враховує, що, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, не встановлені. 
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, не встановлені.
Суд вважає за необхідним висловити позицію, щодо неможливості призначення покарання із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України.
За змістом ст.75 КК України прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд вправі лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, у тому числі наслідків, що настали, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного йому покарання.
Учинений військовозобов`язаним злочин, передбачений ст.336 КК України, представляє значну суспільну небезпечність, бо він умисно проігнорував конституційний обов`язок по захисту Батьківщини, тому звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації. Крім того, відмова від захисту Батьківщини може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, та в умовах воєнного стану є неприпустимою.
Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та той факт, що на території України введений воєнний стан, а тому призначення судом покарання із застосуванням ст.75 КК України не сприятиме його меті – виправленню та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченим, так і іншими особами. Дана правова позиція викладена у постанові палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.02.2024 року у справі №625/67/23, провадження №51-4983км23.
З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з ізоляцією його від суспільства, шляхом призначення мінімального покарання в межах санкції, передбаченої ст.336 КК України, у виді позбавлення волі, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
26.03.2025 вироком Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації. ОСОБА_4 перебуває на обліку з 29.04.2025. 
Відповідно до ч. 1 п. 1 пп. а1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за ст. 336 КК України суд частково приєднує ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за попереднім вироком за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі 1 місяць.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні у кримінальному провадженні.
Речові докази відсутні у кримінальному провадженні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 26.03.2025, і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1