ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року	Львів	Справа № 140/36715/23 пров. № А/857/17473/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Мікули О. І.
суддів Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївський області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року з питань визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 140/36715/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївський області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
суддя в 1-й інстанції - Ксензюк А.Я.,
час ухвалення судового рішення - 15 квітня 2025 року, 
місце ухвалення судового рішення - м. Луцьк,
дата складання повного тексту судового рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача - Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області, в якому просив визнати протиправними дії ТСЦ 4801 щодо зняття з обліку 05 листопада 2013 р. транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; визнати протиправною державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2013 р. ТСЦ 4801 вказаного транспортного засобу; зобов`язати скасувати державну реєстрацію проведену 06 листопада 2023 року вказаного транспортного засобу; зобов`язати поновити державну реєстрацію проведену 08 травня 2012 року вказаного транспортного засобу.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року визнано протиправними дії ТСЦ №4801 м. Миколаїв щодо зняття з обліку 05 листопада 2013 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; визнано протиправною державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2013 року ТСЦ №4801 м. Миколаїв транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області скасувати державну реєстрацію, проведену 06 листопада 2013 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області поновити державну реєстрацію, проведену 08 травня 2012 року транспортного засобу Volkswagen Passat, VIN № НОМЕР_1 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
28 листопада 2024 року судом видано виконавчий лист №18379/2024р.
01 квітня 2025 року Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки 20 грудня 2024 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року у справі №140/36715/23 фактично добровільно виконано замість боржника іншою особою, а саме: РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, оскільки регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області знаходиться в стадії припинення та створено новий відокремлений підрозділ ГСЦ МВС на правах філії - регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС), код ЄДРПОУ 45239068, відомості про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02.11.2023.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року в задоволенні заяви Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.
Не погодившись з даною ухвалою, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївський області подав апеляційну скаргу з підстав порушення норм процесуального права та невідповідності обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам РСЦ ГСЦ МВС. Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що за умови, коли рішення суду виконане, немає жодних ні фактичних, ні юридичних підстав визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, такий є помилковим і таким, що не відповідає висновку Верховного Суду зазначеному в постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20. Просить скасувати ухвалу та прийняти нову, якою заяву задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи положення ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана заявником підстава про виконання РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях 20 грудня 2024 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року у справі №140/36715/23 не відноситься до визначених статтею 374 КАС України. Зазначив, що за умови, коли рішення суду (як стверджує боржник) виконане, немає жодних ні фактичних, ні юридичних підстав визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено, що 10 грудня 2024 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 про примусове виконання виконавчого листа від 28 листопада 2024 року у справі №140/36715/23.
Так, згідно з ч.1 ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
У відповідності до ч.2 ст.374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Тобто, визначено вичерпний перелік підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.
Частина 1 ст.373 КАС України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Тобто, підставою для виконання рішення суду є саме рішення та виданий з метою його виконання виконавчий документ, зокрема, виконавчий лист. Видача виконавчого листа відбувається після набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд у постанові від 05 листопада 2020 року (справа №752/2391/17) дійшов висновку про те, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.
До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Під іншими причинами необхідно розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.
Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з того, що виконавчий лист у адміністративній справі №140/36715/23 виданий з метою забезпечення примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року, яке набрало законної сили після перегляду його у апеляційному порядку.
Колегія суддів зазначає, що факт виконання рішення суду встановлює державний виконавець у ході примусового виконання рішення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, перелік підстав яких визначено ст.39 вказаного Закону.
Судом встановлено, що 14 лютого 2025 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про стягнення виконавчого збору (виконавче провадження НОМЕР_3) (а.с.157). 
З даної постанови вбачається, що орган виконавчої служби стягує з РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області виконавчий збір, у зв`язку з закінченням виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». 
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Колегія суддів вважає, що за умови, коли рішення суду виконане, відсутні підстави визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, про що правильно вказав суд першої інстанції.
Інших підстав, які свідчить про те, що виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню заявник у поданій заяві не зазначає.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року з питань визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №140/36715/23 прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС таку необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївський області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року з питань визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №140/36715/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 02 січня 2026 року.