Справа № 680/9/26
№2-а/680/3/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року      селище Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді – Польової В.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданий адвокатом Солов`єм Олександром Васильовичем до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
Представник позивача – адвокат Соловей О.В. в інтересах ОСОБА_1  звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання протиправною, скасування постанови та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 грудня 2025 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Новоушицької селищної ради винесла постанову №90, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у розмірі 6800 гривень.
Позивач не погоджується зі спірною постановою, вважає дії відповідача протиправними, оскільки не з`ясовано обставин справи, а саме, те що протокол про адміністративне правопорушення ВАД №273912 було складено 12 грудня 2025 року, особа була виявлена 09 грудня 2025 року о 11 год. 15 хв., відповідно до вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки він не є працівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Крім того, протокол огляду та добровільної видачі від 09 грудня 2025 року складений у невідомому місці та невідомий час.
Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 156 КУпАП, а тому просив суд визнати постанову №90 від 30 грудня 2025 року протиправною, скасувати її, та закрити провадження у справі.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року прийнято до свого провадження позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам направлена ухвала про відкриття провадження.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.
Суд, дослідивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку. 
12 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП, згідно якого 09 грудня 2025 року об 11 годині 15 хвилин, в АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснив продаж електронної сигарети марки «ELFBAR»неповнолітньому ОСОБА_2 , 2009 року народження, чим порушив вимоги пп.2 п.1 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із ч.2 ст.156 КУпАП.
30 грудня 2025 року за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 винесено постанову №90 від 30 грудня 2025 року складену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новоушицької селищної ради, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративного стягнення у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 6800 гривень.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 09 грудня 2025 року останній придбав в магазині «Наталі» електронну сигарету «ELFBAR» за 850 гривень у продавця чоловіка, пояснення відібрано в присутності соціального педагога ОСОБА_3 .
Протокол огляду та добровільної видачі від 09 грудня 2025 року електронної сигарети «ELFBAR», який не містить годин та хвилин його складання.
У відповіді на адвокатський запит ОСОБА_4 ФОП ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_1 не здійснює у неї оренди приміщення, робочого місця та не є найманим працівником. Окрім того, стверджує, що в магазині «Наталі» не здійснюється реалізація підакцизних товарів, у тому числі електронних сигарет неповнолітнім особам. 
Згідно із договором оренди частини нежитлового приміщення спільної власності територіальних громад Новоушицького району ПП ОСОБА_5 орендує у Новоушицької районної ради частину нежитлового приміщення колишнього кінотеатру «Юність» з метою розміщення магазину. 
Інших доказів суду не надано.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення факт продажу електронної сигарети неповнолітній особі мав місце 09 грудня 2025 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП складено 12 грудня.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що правопорушення виявлено 09 грудня 2025 року, особу, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення встановлено того ж дня. Але у постанові №90 від 30 грудня 2025 є посилання, що комісія розглянула матеріали, в тому числі рапорт ОСОБА_6 від 11 грудня 2025 року, в якому зазначено пояснення останньої про причину знищення протоколу від 09 грудня 2025 року і складання другого 12 грудня 2025 року.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що знищення протоколу про адміністративне правопорушення та складання нового поза межами строків, встановлені ст. 254 КУпАП порушує принцип правової визначеності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що протокол від 12 грудня 2025 року не може вважатися належною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У даній справі відповідач не довів, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена з дотриманням вимог закону.
Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Щодо вимоги про визнання оскаржуваної постанови протиправною суд зазначає, що такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в ч. 3 ст.286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим у задоволенні вимоги про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною слід відмовити.
Аналізуючи викладені норми права, та враховуючи, що адміністративною комісією при розгляді протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави, то у відповідності до вимог частини 1 ст. 139 КАС України, вказані судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10500 грн. суд зазначає наступне.
Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 9 вказаної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує : 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Склад та обсяг судових витрат визначено у ч.3 ст. 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано договір №1 про надання правничої допомоги від 04 січня 2026 року, акт приймання- передачі виконаної роботи до Договору №1 від 04 січня 2026 року про надання правничої допомоги, квитанцію №1 від 01 січня 2026 року про оплату гонорару та витрат за надання правничої допомоги ОСОБА_7 на суму 10000 грн., ордер на надання правничої допомоги №1 від 04 січня 2026 року.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення таких наданих послух як: 
- направлення адвокатського запиту до адмінкомісії, оскільки суду не надано доказів направлення такого запиту; 
- представництво у судових засіданнях, оскільки справа розглядалась у спрощеному провадженні без виклику учасників справи.
Крім того, відповідно до акту приймання-передачі гонорар складає 10500 грн., а згідно квитанції ОСОБА_1 сплачено адвокату 10000 грн., а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 7750 грн. 
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Керуючись ст. 2,5,9,72-79-90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 , поданий адвокатом Солов`єм Олександром Васильовичем до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності № 90 від 30 грудня 2025 року за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоушицької селищної ради Хмельницької області на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судових витрат зі сплати судового збору та 7750 (сім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень правничої допомоги. 
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада, місцезнаходження: с-ще Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Хмельницької області, код ЄДРПОУ – 04407388.

Суддя   В.  Є.  Польова