Справа № 585/4581/25 
Номер провадження 3/585/13/26 

П О С ТА Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, не є особою, звільненою від сплати судового збору

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
24 листопада 2024 року, о 18 годині 40 хвилин в м.Ромни по вул. Монастирська, 51, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки із застосуванням алкотестера Драгер 6820, показник тесту 1,09 % проміле. 
У діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином.
15 січня 2026 року до суду від захисника особи, яка притягується до відповідальності, адвоката Шунько О.Г. надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у зв`язку із порушенням поліцейськими адміністративної процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повинно мати наслідок визнання такої процедури недійсною, більш детальні доводи про що виклав у письмовому клопотанні, приєднаному до матеріалів справи, просив справу розглядати без його участі. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Так, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється, окрім іншого, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Також, ч.2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Згідно п. п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Наведені норми також кореспондуються із вимогами п.4 та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до матеріалів справи долучається, окрім іншого, відеозапис.
З дослідженого судом відеозапису встановлено, що дійсно 24 листопада 2025 року, о 18 годині 40 хвилин в м.Ромни по вул. Монастирська, 51, прибув патруль поліції на виклик по ДТП. На місці події знаходився автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 . У ході спілкування із вказаним водієм поліцейським було виявлено у останнього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням алкотестера Драгер 6820, на що водій погодився. При цьому, перевірялись запаковані трубки, прилад алкотестера Драгер 6820, в який продув водій ОСОБА_1 , за результатами проходження огляду на алкотестері у водія ОСОБА_1 було встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,09 % проміле. На місці ДТП водій ОСОБА_1 визнавав, що вживав алкоголь і не висловлював заперечення щодо дійсності тесту, після чого поліцейським водію було роз`яснено права за ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП та складено протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінюючи у сукупності та співставляючи відомості, отримані із доказів у справі, суд приходить до висновку що доводи сторони захисту щодо порушення поліцейським порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння свого підтвердження у судовому засіданні не віднайшли та розцінюються як обрана позиція захисту, при цьому захисником не наведено посилання на жоден нормативний акт, який би зобов`язував поліцейського роз`яснювати водію право висловлювати незгоду із результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а доводи захисника про порушенням поліцейським вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та ст. 266 КУпАП ґрунтуються виключно на власному тлумаченні захисником таких законодавчих та підзаконних норм, крім того незгоди із результатом огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 поліцейському не заявляв, що підтверджено відеозаписом бодікамери поліцейського. 
У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що у ході судового розгляду і при вивченні матеріалів справи таких суттєвих процесуальних порушень, які б об`єктивно перешкоджали суду постановити законне та обґрунтоване рішення - встановлено не було. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку про безсумнівний характер протиправних дій ОСОБА_1 , які вірно кваліфіковано уповноваженою особою поліції як порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, за що має наставати відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, враховує дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме його вік, сімейний та матеріальний стан, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення та суб`єктивне ставлення особи до вчиненого, наявність вини водія у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що доведено суду поза розумним сумнівом наявними доказами та матеріалами у справі.
Із урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , відсутності обставин, які б пом`якшували відповідальність винної особи, суд вважає за можливе притягнути водія до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з винної особи на користь держави.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та позбавити його права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що на підставі ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати порушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. 
Відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, органом державної виконавчої служби з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначений у даній постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Строк пред`явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ