Дата документу 24.12.2025 Справа № 334/9950/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №334/9950/24 Головуючий у 1 інстанції Козлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/2212/25 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
24 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Гончар М.С.,
Трофимової Д.А.
за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2025 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,-
В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2024 року, Позивач в особі Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у.
Обґрунтовуючи вимоги, які викладені у позові, позивачем зазначено, що 09.02.2024 р. при здійсненні рейдовою бригадою перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ, за адресою споживача – ОСОБА_1 було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку — підключення електричного обігрівача поза приладом обліку. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходилася на ввідному проводі на горищі. Порушення виявлено під час технічної перевірки та продемонстровано споживачу. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення № 10013911 від 09.02.2024 р. Даний акт складений у присутності споживача — ОСОБА_1 , яка підписала із зауваженням зазначивши: «Маленька зарплата». У пункті 11 Акту про порушення № 10013911 від 09.02.2024 р. споживач запрошений був на засідання комісії з розгляду актів про порушення, яке було призначено на 26.03.2024 р.
На засіданні комісії - 26.03.2024 р. у присутності споживача ОСОБА_1 було розглянуто акт про порушення, де споживач ОСОБА_1 визнала свою причетність до виявленого порушення, а комісія затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на суму 94 787 грн. 10 коп. 
Копію протоколу засідання комісії № 221 від 26.03.2024 р., розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та рахунок на сплату боргу надано споживачу. На день звернення позивача до суду, відповідачем вартість необлікованої енергії не оплачена. З пропозицією укласти договір реструктуризації заборгованості до ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідач не звертався, у зв`язку з чим, ПАТ «Запоріжжяобленерго» змушене звернутись до суду з цією заявою, з метою захисту своїх прав.
Вжиття заходів досудового врегулювання спору не проводилося, добровільного вирішення спору не відбулося.
Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» вартість не облікованої електричної енергії розмірі 94 787,01 гривень та судові витрати.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 94 787 (дев`яносто чотири тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 10 коп. вартості необлікованої електричної енергії, витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а разом 97 209 (дев`яноста сім тисяч двісті дев`ять) грн. 50 коп., на поточний рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Мета Банк», МФО 313582, ЄДРПОУ 00130926.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити частково 8 383,79 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що проведення розрахунку слід рахувати з дати останнього контрольного огляду, а саме з 06.01.2024р. до 09.02.2025 року – дати виявлення порушення, що складає 24 дні січня та 8 днів лютого, що загалом складає 8383,79 гривень.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило, що згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.
За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. 
Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 порушила пп.10 п.5.5.5 ПРРЕЕ, у якому передбачено обов`язок споживача узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності, тому розрахунок обсягу та вартості недорахованої електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії та визначення вартості недорахованої електричної енергії було здійснено на підставі ПРРЕЕ, які діяли на час виявлення правопорушення, а отже розрахунок проведений вірно та не викликає у сумніву.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» надає послуги з розподілу електричної енергії, на об`єкт, розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 на підставі приєднання споживача до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та відкритого особового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час проведення перевірки об`єкту споживача помер. За даною адресою зареєстрована його донька ОСОБА_1 – відповідачка по справі. Правовідносини між оператором системи розподілу та побутовими споживачами електричної енергії з 11.06.2018 року регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 р. № 312 (далі за текстом ПРРЕЕ). Згідно з п. 1.1.1 ПРРЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Згідно з п. 2.1.2 ПРРЕЕ не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем. 
В силу п. 2.1.3 ПРРЕЕ ініціатором укладання договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. 
Згідно з п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. 
Відповідно до п. 2.1.6 ПРРЕЕ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. 
Фактом приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтвердження споживання електричної енергії. 
До 01.01.2019 р. споживач використовував електричну енергію на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_2 . Після набрання чинності ПРРЕЕ споживач повідомлення про незгоду приєднуватися до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії до ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надсилав, використовує електричну енергію, здійснює її оплату, на день проведення рейдовою бригадою технічної перевірки електромережа споживача знаходилася під напругою, в будинку було освітлення, що підтверджує факт приєднання споживача до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на офіційному сайті ПАТ «Запоріжжяобленерго» і є у загальному доступі. 
В порушення п. 2.1.3 ПРРЕЕ Відповідач із заявою укласти договір та переоформити особовий рахунок на власне ім`я (після смерті ОСОБА_2 ) до ПАТ «Запоріжжяобленерго» не звертався, документів, передбачених у п. 2.1.7 ПРРЕЕ, для укладання договору не надавав. 
Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ визначені наступні зобов`язання споживача: 1) Користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; 5) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 6) забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України.; 11) узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; 22) утримувати власні мережі у стані, що відповідає вимогам нормативних документів.
09.02.2024 р. при здійсненні рейдовою бригадою перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ, було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку — підключення електричного обігрівача поза приладом обліку. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на ввідному проводі на горищі. Порушення виявлено під час технічної перевірки, споживачу продемонстровано. Виявлене порушення зафіксовано актом про порушення № 10013911 від 09.02.2024 р. Акт складений у присутності споживача — ОСОБА_1 , яка підписала його із зауваженням: «Маленька зарплата». Другий примірник акту про порушення надано споживачу.
На підставі зазначених вище пунктів ПРРЕЕ споживачу визначено за формулою 8 глави 8.4 ПРРЕЕ обсяг необлікованої електричної енергії у кількості 14 457 кВт. год. на суму 94 787 грн. 10 коп.
26.03.2024 р. комісія з розгляду актів у присутності споживача ОСОБА_1 розглянула акт про порушення та визнала причетність споживача до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на суму 94 787 грн. 10 коп. Копію протоколу засідання комісії № 221 від 26.03.2024 р., розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та рахунок на сплату боргу надано споживачу.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У справі "Беллет проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії").
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.
ЄСПЛ розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ).
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно з п. 1.1.2 ПРРЕЕ, об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. 
Згідно з п. 2.1.3 ПРРЕЕ, споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна таких об`єктів; пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду (контролю); порушення правил охорони електроенергетики; дії, що перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки.
Пунктом 5.5.5. ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати її безоблікового використання (підпункт 20).
Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.
Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.
09.02.2024 р. при здійсненні рейдовою бригадою перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ, було виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку — підключення електричного обігрівача поза приладом обліку. 
Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на ввідному проводі на горищі. 
Порушення виявлено під час технічної перевірки, споживачу продемонстровано. Виявлене порушення зафіксовано актом про порушення № 10013911 від 09.02.2024 р. 
Акт складений у присутності споживача — ОСОБА_1 , яка підписала його із зауваженням: «Маленька зарплата». Другий примірник акту про порушення надано споживачу.
Згідно з п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
26.03.2024 р. комісія з розгляду актів у присутності споживача ОСОБА_1 розглянула акт про порушення та визнала причетність споживача до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на суму 94 787 грн. 10 коп. Копію протоколу засідання комісії № 221 від 26.03.2024 р., розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та рахунок на сплату боргу надано споживачу.
В Акті про порушення № 10013911 від 09.02.2024 року зафіксоване порушення п.5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню пп. 6 п.8.4.2 ПРРЕЕ – самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ “Запоріжжяобленерго” з порушенням схеми обліку – підключення електричного обігрівача поза приладом обліку. 
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції помилково встановлено початкову дату обрахунку періоду за який має бути стягнута вартість необлікованої електричної енергії, оскільки 06.01.2024 року здійснено контрольний огляд ЗКО, спростовуються наступним.
Для кваліфікації правопорушення відповідно до пп. 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ обов`язковим є встановлення чи відбувалося самовільне підключення електропроводка як приховано до електромережі оператора системи з порушенням схеми обліку. 
Порушення, яке зазначено у Акті, відповідає виду порушення, зазначеному у підпункті 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводу знаходиться на ввідному проводі на горищі будинку. 
Тобто, при контрольному огляді здійснюється лише огляд засобу комерційного обліку. Розподільчий щит, розетки, інші електрокомунікації та обладнання не перевіряються та не оглядаються під час контрольного огляду засобу комерційного обліку. 
З врахуванням викладеного, порушення виявлене 09.02.2024р. року на об`єкті споживача можливо було тільки у ході проведення технічної перевірки, тому що виявлене порушення є прихованим та виявляється при застосуванні спеціальних технічних засобів, що й було зроблено та зафіксовано у п.6 даного акту про порушення, що у подальшому було враховано комісією з розгляду актів при прийнятті рішення стосовно проведення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за пп.3 п.8.4.8., п.8.4.13., п.8.2.6., пп.6 п.8.4.2. ПРРЕЕ.
Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснювалося у відповідності до п.8.4.2. ПРРЕЕ оператором системи на підставі акту про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень 6) самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку. 
Період нарахування в 365 дні обумовлений тим, що якщо споживач здійснив самовільне підключення електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог ПРРЕЕ, виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача, тобто у нашому випадку - з дня останньої технічної перевірки до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, що відповідає приписам пп.3 п. 8.4.8. ПРРЕЕ. 
Відповідно до розрахунку до акту про порушення №10013911 від 09.02.2024р. обсяг необлікованої електроенергії за період 365 дні з 09.02.2023 року по 09.02.2024 року становить 14457 кВт/год. на суму 94787,10 грн. 
Таким чином, 26.03.2024р. протокольним рішенням комісії правомірно затверджено розрахунок необлікованої електричної енергії по акту про порушення №10013911 від 09.02.2024 року в розмірі 14457 кВт/год. на суму 94787,10 грн., що оформлено відповідним протоколом №221 від 26.03.2024р. 
Факт самовільного безоблікового підключення не спростовується самою ОСОБА_1 як споживачем та підтверджується у акті про порушення її особистим підписом, зокрема, зауважень до акту щодо непогодження з фактом самовільно підключення ОСОБА_1 – не зазначено та визнається відповідачем у відзиві, де вказується, що відповідач не заперечує щодо загальних обставин у позові (факту виявленого порушення, проведення дій по виявленню такого порушення, складання акту про порушення, проведення комісії по розгляду акту, прийняття рішення про розрахунок необлікованої електроенергії, тощо). 
Крім того, суд першої інстнції звернув увагу, що ОСОБА_1 порушила пп.10 п.5.5.5 ПРРЕЕ, у якому передбачено обов`язок споживача узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності, тому розрахунок обсягу та вартості недорахованої електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії та визначення вартості недорахованої електричної енергії було здійснено на підставі ПРРЕЕ, які діяли на час виявлення правопорушення, а отже розрахунок проведений вірно та не викликає у сумніву.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи колегією суддів в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Підстав для 
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2025 року – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України. 
Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий

Судді: