Справа № 944/6555/25 
Провадження №1-кп/944/894/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2026	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025141350000781 від 18.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угри, Городоцького району Львівської області, зареєстрованого та такого, що фактичному проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українцю, неодруженого, з повною середньою освітою, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Золочівського районного суду Львівської області від 07.05.2024 року, в справі №445/453/24, яка набрала законної сили 18.05.2024, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень, за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 3400 гривень, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, керуючись прямим умислом на невиконання вищенаведеного рішення суду, керував транспортним засобом.
Зокрема, 17.11.2025 о 12 год. 14 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» типу «легковий комбі-в», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі, що в с. Страдч, Яворівського району, Львівської області на виконання п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України про «Національну поліцію» був зупинений поліцейським офіцером громади Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для з`ясування наявності технічної несправності транспортного засобу, оскільки слідував із увімкненим світлом лівого покажчику повороту при цьому не здійснюючи маневру.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.
Обвинувачений  ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та вказав, що дійсно був обізнаний із постановою суду, яка набрала законної сили, за якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами. Також підтвердив, що керував транспортним засобом. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.
Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції. 
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. 
Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу. 
Крім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. 
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України як дії, які виразились у умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, як вбачається з характеристики, за місцем проживання характеризуються позитивно, брав участь у бойових діях на сході України; та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. 
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. 
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366 – 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, 
у х в а л и в:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя   ОСОБА_5