ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року	Львів	Справа № 260/835/25 пров. № А/857/22470/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №260/835/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
суддя у І інстанції Гаврилко С.Є.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Ужгород,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови зарахувати та обчислити пенсію ОСОБА_1 згідно поданих документів: довідок про заробітну плату №02/960, 02/961, 02/963 від 26.03.2015, які видані ОАО "Приобьтрубопроводострой" без районного коефіцієнту і північної надбавки, з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі 260/3560/23 та у справі №260/9347/23 від 11.12.2023, з дня призначення пенсії; 
- скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 16.12.2024 № 071750009643 та зобов`язати здійснити перерахунок/обчислення пенсії ОСОБА_1 згідно довідок про заробітну плату №02/960, 02/961, 02/963 від 26.03.2015, які видані ОАО "Приобьтрубопроводострой", з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі 260/3560/23 та у справі № 260/9347/23 від 11.12.2023, з дня призначення пенсії; 
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади в сумі 5000 грн. 
В обґрунтування позову зазначила, що відповідач безпідставно не застосував під час призначення та розрахунку пенсії довідки про заробітну плату в районах Крайньої Півночі. Рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі 260/3560/23 та від 11 грудня 2023 року у справі № 260/9347/23 відповідача зобов`язано призначити та виплатити позивачу пенсію за віком із врахуванням роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні, однак після виконання рішення суду позивачу не було зараховано заробітну плату на підставі довідок про заробітну плату № 02/960, 02/961, 02/963 від 26 березня 2015 року, які без районного коефіцієнту і північної надбавки видані ОАО "Приобьтрубопроводострой".
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Львівській області від 16 грудня 2024 року № 071750009643.
Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно довідок про заробітну плату № 02/964, № 02/965, № 02/966, та № 02/967 від 26 березня 2015 року, виданих ОАО "Приобьтрубопроводострой", з виключенням із них сум районного коефіцієнту та північної надбавки за період роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також з урахуванням вже виплачених сум, починаючи із дати призначення позивачу пенсії.
Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 14 січня 2025 року, з врахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що починаючи з 01 січня 1992 року заробітна плата для обрахунку пенсії враховується без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. Оскільки заробітна плата за періоди роботи заявниці з 26 грудня 1990 року по 29 липня 1999 року, з 03 листопада 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 22 лютого 2007 року по 09 квітня 2007 року та з 29 жовтня 2012 року по 01 вересня 2014 року згідно поданих довідок в районах Крайньої Півночі зазначена з урахуванням районного коефіцієнту (без розшифруванням сум заробітної плати) відсутні підстави для врахування довідок про заробітну плату № 02/964, № 02/967, № 02/966, та №02/967 від 26 березня 2015 року під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечила обґрунтованість апеляційних вимог та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі 260/3560/23, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в м. Києві № 071750009643 від 27 лютого 2023 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 26.12.1990 по 29.07.1999, з 03.11.2006 по 31.12.2006, з 22.02.2007 по 09.04.2007, з 29.10.2022 по 01.09.2014 з урахуванням трудового договору від 29.10.2012, додаткової угоди №1 від 05.06.2013 року, довідок № 02/956, № 02/964, № 02/965, № 02/966, № 02/967 від 26.03.2015, що видані ВАТ "Приймитрубопровідбуд" та період роботи в колгоспі ім. Мічуріна (СТ "Колос"), який перейменований в АТО "Нарцис". 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 260/9347/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 02.10.2023 №8681 з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі №260/3560/23 та висновків суду у даній адміністративній справі за результатами якого прийняти обґрунтоване рішення. 
На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/9347/23 від 11 грудня 2023 року, 16 грудня 2024 року відповідачем прийнято рішення №071750009643 про відмову в обрахуванні заробітної плати при обчисленні пенсії згідно довідок №02/964, 02/065, 02/966, 02/967 від 26 березня 2015 року, що видані ОАО “Приобьтрубопроводострой”, оскільки довідки не містять розшифрування районного коефіцієнта.
При цьому, відповідач в зазначеному рішенні вказав, що оскільки заробітна плата у періоди роботи заявниці в районах Крайньої Півночі з 26 грудня 1990 року по 29 липня 1999 року, з 03 листопада 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 22 лютого 2007 року по 09 квітня 2007 року та з 29 жовтня 2012 року по 01 вересня 2014 року згідно поданих довідок зазначена з урахуванням районного коефіцієнту (без розшифруванням сум заробітної плати) відсутні підстави для врахування довідок про заробітну плату № 02/964, № 02/965, № 02/966, та № 02/967 від 26 березня 2015 року під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 
14 січня 2025 року позивачка звернулася із заявою, у якій зазначила, що при поданні документів на призначення пенсії нею було подано також довідки про заробітну плату №№02/960, 02/961, 02/963 від 26 березня 2015 року, які без районного коефіцієнту і північної надбавки, видані ОАО “Приобьтрубопроводострой” та просила виконати рішення суду у справі №260/9347/23 з урахуванням при обчисленні пенсії довідок про заробітну плату №02/960, 02/961, 02/963 від 26.03.2015.
30 січня 2025 року відповідач листом повідомив позивача, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/9347/23 від 11 грудня 2023 року, 16 грудня 2024 року відповідачем прийнято рішення №071750009643 про відмову в перерахунку пенсії.
Вважаючи такі дії ГУ ПФУ у Львівській області протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2023 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV).
Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Приписами статті 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частинами 1 та 3 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії.
При цьому, неможливість проведення перевірки стажу не ставить у залежність питання про призначення пенсії відповідній особі, оскільки це не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу та врахуванні заробітної плати.
Статтею 3 Угоди від 13.03.1993 також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом російської федерації (далі – рф) про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із ст. 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи російської федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства рф.
Відповідно до положень статті 14 федерального закону рф від17.12.2001 №173-ФЗ «Про трудові пенсії в російській федерації» фіксований базовий розмір страхової частини трудової пенсії по старості особам, які проживають в районах Крайньої Півночі і прирівняних до них місцевостях, збільшується на відповідний районний коефіцієнт, який встановлюється урядом рф залежно від району (місцевості) проживання, на весь період проживання зазначених осіб у цих районах (місцевостях). При переїзді громадян на нове місце проживання в інші райони Крайньої Півночі і прирівняні до них місцевості, в яких встановлено інші районні коефіцієнти, фіксований базовий розмір страхової частини трудової пенсії по старості визначається з урахуванням розміру районного коефіцієнта за новим місцем проживання.
При виїзді громадян за межі районів Крайньої Півночі і прирівняних до них місцевостей на нове місце проживання фіксований базовий розмір страхової частини трудової пенсії по старості визначається відповідно до пунктів 2 - 5 цієї статті (тобто без урахування районного коефіцієнта).
Аналогічні положення закріплені і в частині третій ст. 96 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від15.05.1990 №1480-І, відповідно до якої при вибутті осіб, які проживають у районах, де до заробітної плати встановлено районні коефіцієнти, за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до ст.76 та ст.78 цього Закону.
Таким чином, врахування розміру районного коефіцієнта в складі заробітку при обчислені пенсії позивача, який проживає та якому призначено пенсію на території України, є протиправним.
Так, відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, який введений в дію з 01.01.1992, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Згідно зі статтею 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Пунктом 2 статті 41 Закону №1058-IV, визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), зокрема, отримувані особою до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), (до 01.07.1998) - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Районний коефіцієнт - показник відносного збільшення заробітної плати з метою компенсації додаткових витрат і підвищених витрат праці, пов`язаних з виконанням роботи і проживанням в регіонах з важкими кліматичними умовами. В даний час районні коефіцієнти, розмір яких від 1,1 до 2,0, застосовуються до заробітної плати працівників, зайнятих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, районах Сибіру, Далекого Сходу, Уралу, північних регіонах європейської частини рф.
Тобто, такий коефіцієнт пов`язаний саме із проживанням та роботою особи на території, в тому числі, в районах Крайньої Півночі.
На момент призначення позивачу пенсії, Законом №1788-XI та Законом №1058-IV регулюються питання включення заробітку за період страхового стажу, що є відмінним від трудового. Спірний період роботи позивача не є страховим в розумінні Закону №1058, оскільки набутий не на території України і внески сплачувалися не до системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування України, у зв`язку з чим правила щодо обчислення пенсії з урахуванням такого заробітку застосовуються з урахуванням двосторонньої міжнародної угоди, якою є Тимчасова Угода між Урядом України та урядом рф про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.06.2018 у справі №345/3172/17, від 26.09.2018 у справі №671/86/15-а, від 28.02.2019 у справі №345/4316/16-а, від 30.05.2019 у справі №48/2974/14-а, від 16.07.2019 у справі №348/1724/17, від 14.11.2019 у справі №348/1539/17.
Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).
Згідно із пунктом 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Таким чином, наведеними нормами права передбачено право пенсійного органу на перевірку наданих пенсіонером документів для їх підтвердження.
Разом із тим відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що ГУ ПФУ у Львівській області зверталось до підприємств, у яких працював позивач або до архівної установи для підтвердження відомостей щодо спірних періодів роботи позивача. При цьому, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні довідки є недійсними та недостовірними.
Апеляційний суд звертає увагу, що позивач набув трудовий стаж до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією рф проти України.
Всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, враховуючи стаж, який вона заробила на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією рф припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності видачі довідок та підтвердити сплату внесків.
Враховуючи викладене, в даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 рф на територію України та військовою агресією першої по відношенню до громадян України - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави місцезнаходження підприємств, що розташовані на території рф та неможливості проведення зустрічної перевірки, порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.
Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на території рф не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного права на пенсійне забезпечення.
Денонсація Угоди від 13.03.1992 означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди.
Апеляційний суд наголошує, що Закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди особам які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами є неприпустимим, оскільки є порушенням правої визначеності як складового аспекту принципу верховенства права. Так, працюючи за межами України, за умови чинності в період роботи міжнародних договорів між Україною та рф, особа мала легітимні очікування щодо визнання Україною її трудового стажу та заробітку, здобутого на території російської федерації, для пенсійного забезпечення.
Таким чином, дії відповідача щодо відмови у обчисленні розміру пенсії позивачу із заробітної плати зазначеної у довідках про заробітну плату № 02/964, № 02/965, № 02/966, та № 02/967 від 26 березня 2015 року, є протиправними.
Щодо північної надбавки, питання неврахування її при здійсненні розрахунку пенсії було предметом розгляду Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09.10.2019 у справі №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі.
З урахуванням вищенаведених висновків, для розрахунку розміру пенсії позивач має право на врахування даних заробітної плати, зазначеної у довідках № 02/964, № 02/965, №02/966, та № 02/967 від 26 березня 2015 року, однак, без врахування районного коефіцієнта та північної надбавки.
Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для часткового задоволення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог відповідачем під сумнів не ставляться, а позивачем відповідної апеляційної скарги не подано. Отже у зазначеній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №260/835/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук