ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/2474/25 	

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернуся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Пилипецької сільської ради, яким просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 30.09.2024 р. (вх. № 2209) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086092, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 10;
- зобов`язати Пилипецьку сільську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути по суті та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства заяву ОСОБА_1 від 30.09.2024 р. (вх. № 2209) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086092, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 10;
- визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.10.2024 р. (вх. № 2421) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086812, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 48;
- зобов`язати Пилипецьку сільську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути по суті та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства щодо заяви ОСОБА_1 від 23.10.2024 р. (вх. № 2421) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086812, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 48;
- визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.10.2024 р. (вх. № 2422) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086587, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 167;
- зобов`язати Пилипецьку сільську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути по суті та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства заяву ОСОБА_1 від 23.10.2024 р. (вх. № 2422) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086587, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 167;
- визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.11.2024 р. (вх. № 2549) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а саме ділянки площею 0,91 га та ділянки площею 1,24 га), як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086715, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 40;
- зобов`язати Пилипецьку сільську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути по суті та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства заяву ОСОБА_1 від 08.11.2024 р. (вх. № 2549) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а саме ділянки площею 0,91 га та ділянки площею 1,24 га), як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086715, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р.в книзі реєстрації сертифікатів за № 40;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пилипецької сільської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4844,80 грн на сплату судового збору та судові витрати у визначеній та доведеній суду пізніше сумі на правову допомогу адвоката. 
Позовна заява мотивована тим, що позивач звернувся до Пилипецької сільської ради із заявами від 30.09.2024 року (вх. № 2209), від 23.10.2024 року (вх. № 2421), від 23.10.2024 року (вх. № 2422) та від 08.11.2024 року (вх. № 2549) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пилипецька сільська рада листом від 26 лютого 2025 року № 167 на адвокатський запит представника позивач повідомила, що за результатами розгляду заяв рішення не прийняті, оскільки не набрали необхідної кількості голосів на XLIV сесії VIII скликання. Також у відповіді було зазначено, що вищезазначені заяви будуть винесені на розгляд чергової сесії без зазначення конкретних термінів її проведення.
Проте з моменту відповіді на адвокатський запит і по теперішній час рішення за цими заявами не приймалися, про що свідчить відсутність офіційних повідомлень від Пилипецької сільської ради на адресу позивача. Також факт нерозгляду вищевказаних заяв підтверджується відсутністю на сайті Пилипецької сільської ради відповідних рішень. 
Представник позивача вважає протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради, яка полягає у не розгляді у встановленому законом порядку заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 30.09.2024 р. (вх. № 2209), від 23.10.2024 р. (вх. № 2421), від 23.10.2024 р. (вх. № 2422) та від 08.11.2024 р. (вх. № 2549) а тому звернувся до суду з даним позовом.
Пилипецькою сільською радою ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією адміністративного позову з додатками отримано 14.04.2025 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.62). Разом з тим, відповідачем не подано відзив на позовну заяву.
Суд констатує, що відповідно до ч. 4 ст. 159 неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 30 вересня 2024 року, керуючись Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельної частки (паїв)» звернувся до Пилипецької сільської ради із заявою (вх. № 2209) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086092, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 10.
До вищевказаної заяви позивачем були додані наступні документи: копія паспорту позивача; копія ідентифікаційного коду позивача; копія сертифікату серії ЗК № 0086092; копія договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай); викопіювання місця розташування земельної ділянки.
23 жовтня 2024 року, керуючись Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельної частки (паїв)», позивач також звернувся до Пилипецької сільської ради із заявою (вх. № 2421) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086812, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 48.
До вищевказаної заяви позивачем були додані наступні документи: копія паспорту позивача; копія ідентифікаційного коду позивача; копія сертифікату серії ЗК № 0086812; копія договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай); викопіювання місця розташування земельної ділянки.
23 жовтня 2024 року, керуючись Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельної частки (паїв)», позивач також звернувся до Пилипецької сільської ради із заявою (вх. № 2422) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086587, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 167.
До вищевказаної заяви позивачем були додані наступні документи: копія паспорту позивача; копія ідентифікаційного коду позивача; копія сертифікату серії ЗК № 0086587; копія договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай); викопіювання місця розташування земельної ділянки.
08 листопада 2024 року, керуючись Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельної частки (паїв)», позивач також звернувся до Пилипецької сільської ради із заявою (вх. № 2549) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а саме ділянки площею 0,91 га та ділянки площею 1,24 га), як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086715, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26.06.1997 р. в книзі реєстрації сертифікатів за № 40.
До вищевказаної заяви позивачем були додані наступні документи: копія паспорту позивача; копія ідентифікаційного коду позивача; копія сертифікату серії ЗК № 0086715; копія договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай); викопіювання місця розташування земельної ділянки.
17 лютого 2025 року представником позивача адвокатом Кріуліним К.В. було надіслано на адресу Пилипецької сільської ради адвокатський запит № 1228, в якому він просив повідомити, чи прийняті Пилипецькою сільською радою будь-які рішення по суті розгляду вказаних заяв.
Пилипецька сільська рада відповіла на вищевказаний адвокатський запит листом від 26.02.2025 р. № 167, в якому зазначила, що за результатами розгляду заяв рішення не прийняті, оскільки не набрали необхідної кількості голосів на XLIV сесії VIII скликання. Також у відповіді було зазначено, що вищезазначені заяви будуть винесені на розгляд чергової сесії без зазначення конкретних термінів її проведення.
На момент звернення позивача із позовною заявою рішення за заявами від 30.09.2024 р. (вх. № 2209), від 23.10.2024 р. (вх. № 2421), від 23.10.2024 р. (вх. № 2422) та від 08.11.2024 р. (вх. № 2549) не приймалися.
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Згідно із частинами першою-третьою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, вмотивована відмова має містити пояснення з вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/481/17, від 18 жовтня 2018 року справі № 527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі № 347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі № 263/16221/17.
Пунктом 21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» (набрав чинності 01.01.2019 року) землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Пунктами 8, 16, 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України встановлено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) включає: проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Статтею 19 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 20 цього Закону землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності зокрема в разі: б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України; в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.
Видами документації із землеустрою є зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; ж) проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Згідно зі статтею 49-1 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляються з метою формування земельних ділянок сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), а також земельних ділянок, що передаються з колективної у комунальну власність.
Проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляються на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв).
Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).
Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Органи місцевого самоврядування здійснюють як повноваження щодо передачі земельних ділянок громадянам у приватну власність із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, так і щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).
В обох випадках процедура набуття громадянами права власності на землю передбачає проведення робіт із землеустрою, які виконуються на підставі відповідної документації: проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки - у разі передачі земель комунальної власності; проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам.
Підставою для розроблення такої документації є рішення ради, яке приймається за заявою громадянина про надання йому дозволу на виготовлення відповідної документації із землеустрою. Вирішення такої заяви повинно відбуватися в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий порядок та спосіб прийняття рішень з питань регулювання земельних відносин та надання документів дозвільного характеру передбачений законодавством.
Дозвіл органу місцевого самоврядування на розроблення такої документації не є рішенням про передачу земельної ділянки у власність, а направлений на ідентифікацію та формування земельної ділянки, яка в подальшому може стати об`єктом цивільних прав.
Як встановлено судом, Пилипецька сільська рада відповіла на адвокатський запит листом від 26.02.2025 р. № 167, в якому зазначила, що за результатами розгляду заяв від 30.09.2024 р. (вх. № 2209), від 23.10.2024 р. (вх. № 2421), від 23.10.2024 р. (вх. № 2422) та від 08.11.2024 р. (вх. № 2549) рішення не прийняті, оскільки не набрали необхідної кількості голосів на XLIV сесії VIII скликання. Також у відповіді зазначено, що вищезазначені заяви будуть винесені на розгляд чергової сесії без зазначення конкретних термінів її проведення.
Однак на момент звернення позивача з даним позовом рішення за результатами розгляду заяв відповідачем не прийнято. Доказів протилежного відповідачем не надано.
Суд вказує, що вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) належить до компетенції органу місцевого самоврядування.
У розглядуваному випадку Пилипецька сільська рада як орган місцевого самоврядування зобов`язана була розглянути у визначений законодавством місячний строк клопотання позивача про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) шляхом прийняття відповідного рішення згідно з приписами статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Натомість, за результатами розгляду заяв позивача рішення у встановленому законом порядку відповідачем не прийнято. 
Предметом позову є бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо розгляду заяв позивача про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
Рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для відведення земельної ділянки у власність оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом.
Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні такого дозволу після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, незважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд його клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2208/17.
З урахуванням наведеного суд вважає протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо нерозгляду заяв позивача від 30.09.2024 р. (вх. № 2209), від 23.10.2024 р. (вх. № 2421), від 23.10.2024 р. (вх. № 2422) та від 08.11.2024 р. (вх. № 2549), а тому задля належного захисту прав позивача відповідача слід зобов`язати розглянути вищевказані заяви на найближчому пленарному засіданні та за результатами їх розгляду прийняти рішення по суті звернення.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 78, 243, 246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 30 вересня 2024 року (вх. № 2209) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086092, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 10.

Зобов`язати Пилипецьку сільську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 30 вересня 2024 року (вх. № 2209) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086092, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07.05.1997 р. та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 10.

Визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 23 жовтня 2024 року (вх. № 2421) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086812, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07 травня 1997 року та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 48.

Зобов`язати Пилипецьку сільську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 23 жовтня 2024 року (вх. № 2421) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086812, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07 травня 1997 року та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 48.

Визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 23 жовтня 2024 року (вх. № 2422) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086587, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07 травня 1997 року та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 167.

Зобов`язати Пилипецьку сільську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 23 жовтня 2024 року (вх. № 2422) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086587, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07 травня 1997 року та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 167.

Визнати протиправною бездіяльність Пилипецької сільської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 08 листопада 2024 року (вх. № 2549) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а саме ділянки площею 0,91 га та ділянки площею 1,24 га), як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086715, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07 травня 1997 року та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 40.

Зобов`язати Пилипецьку сільську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2024 року (вх. № 2549) про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а саме ділянки площею 0,91 га та ділянки площею 1,24 га), як власнику земельного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК № 0086715, виданого на підставі рішення Міжгірської РДА № 242 від 07 травня 1997 року та зареєстрованого 26 червня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 40.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пилипецької сільської ради (код ЄДРПОУ - 04350843) на ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	П.П.Микуляк