Справа № 944/5468/22 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 22-ц/811/1689/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ПрАТ «Страхова компанія» «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.
Позов обґрунтований тим, що 13.11.2019 об 20год. 30хв. на автодорозі «Львів-Шегині» М-11 в с.Берегове Мостиського району Львівської області водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав із другорядної дороги на головну, не переконався у відсутності автомобіля, внаслідок чого зіткнувся із автомобілем марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі в напрямку м. Львова. Внаслідок зіткнення автомобіль марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , змінив напрямок руху та виїхав на узбіччя дороги, де в подальшому здійснив наїзд на двох пішоходів, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які перебували поруч з узбіччям смуги руху до с. Шегині.
Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав поєднану травму нижніх кінцівок та тазу, які призвели до гіповелемічного шоку (знекровлення), що призвело до зупинки серцевої діяльності, задихання з припиненням функції центральної нервової системи, внаслідок чого останній ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в лікарні. ОСОБА_3 внаслідок ДТП отримав забійно-рвану рану нижньої третини лівої гомілки із дефектом та некрозом м`яких тканин, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також відкритий багатоуламковий перелом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодженій за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 14.11.2019 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019140230000533 з правовою кваліфікацією: ч.2 ст.286 КК України.
09.09.2022 ОСОБА_5 оголошено підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого ОСОБА_6 та заподіяла тяжке тілесні ушкодження ОСОБА_3 , тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 13.09.2022 ОСОБА_4 оголошено підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого ОСОБА_6 та заподіяла тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_3 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом № АМ9795801. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом №150246617.
26.12.2019 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_7 , у загальному розмірі 200 304,00 грн, з яких: по 16 692,00 грн відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_7 і ОСОБА_2 та 75 114,00 грн - страхове відшкодування утриманцям ОСОБА_7 та ОСОБА_2 20.01.2020 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслала заявникам лист №09-03-09/637 з вимогою надати копію постанови слідчого органу про закриття кримінального провадження або копію постанови суду щодо притягнення до відповідальності винної в ДТП особи. 07.08.2020 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_7 20.08.2020 у відповідь на досудову вимогу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслало листа вих. 09-02-20-7911, згідно якого, розгляд наданих документів призупинено у зв`язку з тим, що по факту дорожньо-транспортної пригоди розглядається кримінальна справа. 26.05.2021 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслала лист №09-02-221-04/5024., про надання рішення суду, що набрало законної сили, у справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди, оскільки без такого відсутні правові підстави для прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування.
12.09.2022 на адресу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_7 у загальному розмірі 200 304,00 грн, з яких по 16 692,00 грн - 
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_7 і ОСОБА_2 , та 75 114,00 грн - страхове відшкодування утриманцям ОСОБА_7 та ОСОБА_2 30.09.2022 ПрАТ СК «ІІЗУ Україна» надіслало листа №1010-31, в якому зазначено, що, серед інших документів, необхідно надати постанову суду.
Позивачі вважають дії ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» щодо призупинення розгляду страхової справи до вимоги надання копії ростанови слідчого органу про закриття кримінального провадження або копії постанови суду щодо притягнення до відповідальної винної в ДТП особи, незаконними та такими, що суперечать Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Що стосується страхового відшкодування у зв`язку з ушкодженням здоров`я ОСОБА_3 позивачі вказують, що 02.03.2020 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_3 у загальному розмірі 55 785,05 грн, з них: 55 985,77 грн - витрати понесені на лікування та 2799,28 грн - спричинена моральна шкода. 01.04.2020 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслала листа № 09-02-22/3419 з вимогою надати копію постанови слідчого органу про закриття кримінального провадження або копію постанови суду щодо притягнення до відповідальності винної в ДТП особи. 18.06.2020 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надіслано заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування вих. 000570/20 в інтересах ОСОБА_3 , до якої долучено товарні чеки на загальну суму 13 869,81 грн, копію виписки з медичної карти ОСОБА_3 , копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №301, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (завірена МСЕК). 16.09.2020 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_3 , до якої долучено товарні чеки на загальну суму 8899,82 грн., рахунок фактуру № П0000000787, квитанції на суму 34 037,00 грн, копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №301, довідку-виписку з історії хвороби стаціонарного хворого № медичної картки 567817. 15.12.2020 на адресу ІІАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_3 , до якої долучено виписку з історії хвороби стаціонарного хворого та листки лікарських призначень ОСОБА_8 14.05.2021 рна адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування вих. 000788/21 в інтересах ОСОБА_3 , до якої долучено товарні чеки на загальну суму 12 095,50 грн та довідку з історії хвороби №567817. 11.10.2022 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про уточнення заяви про виплату страхового відшкодування, на загальну суму страхового відшкодування 205 921,52 грн , з яких: 124 550,40 грн - витрати на лікування, 6 227,52 грн - моральна шкода, та 75 114,00 грн - стійка втрата працездатності (2 група інвалідності). 
11.09.2022 на адресу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_3 . Загальна сума страхового відшкодування становила 161 162,63 грн, з яких: 81 951,08 грн - витрати на лікування, 4097,55 грн - моральна шкода, та 75 114, грн - стійка втрата працездатності (II група інвалідності). 
30.09.2022 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надіслало листа №1010-31, в якому зазначено, що рішення у справі буде прийнято після надання постанови суду.
11.10. 2022 на адресу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надіслано заяву про уточнення заяви про виплату страхового відшкодування. Загальна сума страхового відшкодування становила 205 921,52 грн, з них: 124 550,40 грн - витрати на лікування, 6 227,52 грн - моральна шкода, 75 114 грн - стійка втрата працездатності (II група інвалідності).
З рішеннями ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про призупинення розгляду страхової справи та вимогою про надання копії постанови слідчого органу про закриття кримінального провадження або копію постанови суду щодо притягнення до відповідальності винної в ДТП особи позивачі не погоджуються, вважають, що вони суперечать Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки
Згідно з повідомленням про підозру від 09.09.2022, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 порушив чинні вимоги ПДР, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5, 2.3 (б.д.), 12.4., які виразилися в тому, що він був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, у населеному пункті рухався зі швидкістю більшою за 50 км/год, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_4 .
З повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 порушив чинні вимоги ПДР, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5,2.3 (б.д.), 10.1, 16.11, які виразилися в тому, що він був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не дав дорогу автомобілю марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, праворуч, відносно напрямку руху автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме: зіткнення з автомобілем марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , після чого вказаний автомобіль здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ..
З огляду на вказане вважають, що шкода ОСОБА_6 та ОСОБА_3 була завдана спільними неправомірними діями водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та водія автомобіля марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , тому таку зобов`язані відшкодувати страхові компанії, у яких була застрахована цивільно-правова відповідальність цих водіїв, а саме, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна», у рівних частках, незважаючи на те, чи долучена постанова слідчого органу про закриття кримінально провадження або вироку суду щодо притягнення до відповідальності винної в ДТТ особи, чи ні.
27.12.2022 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило часткову виплату страхового відшкодування. Зокрема, згідно з реєстром безготівкових переказів від суб`єктів господарювання від 27.12.2022 №342 виплачено: ОСОБА_2 - 27 756,00 грн (відшкодування утриманцю) та 8 346,00 грн (моральна шкода); ОСОБА_9 - 19 450,00 грн (витрати на поховання); ОСОБА_3 - 99 212,71 грн (витрати на лікування, моральна шкода, стійка втрата працездатності).
Відтак, враховуючи часткову виплату страхового відшкодування, пов`язану зі смертю ОСОБА_6 та з урахуванням лімітів страхового відшкодування, дійсних на момент вчинення ДТП, з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягає стягненню 8 346,00 грн моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_7 , законним представником якої є ОСОБА_1 , - 8346,00 грн моральної шкоди та 27 756,00 грн відшкодування утриманню.
16.06.2023 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 - 8 346,00 грн (моральна шкода), ОСОБА_7 - 37 557,00 грн (відшкодування утриманцю), ОСОБА_7 - 8 346,00 грн (моральна шкода), ОСОБА_2 - 37 557,00 грн (відшкодування утриманцю), ОСОБА_2 - 8 346,00 грн (моральна шкода).
Крім того, 15.09.2023 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 - 97 946,47 грн. (витрати на лікування, моральна шкода, стійка втрата працездатності).
У зв`язку з простроченням та неналежним виконанням відповідачами обов`язку по здійсненню виплати страхового відшкодування, позивачі вказують на наявність підстав для стягнення на користь невиплаченої частини страхового відшкодування, пені, три проценти річних та інфляційних втрат за користування чужими коштами за весь час прострочення згідно ст. 625 ЦК України.

Враховуючи наведене, позивачі, з урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог, просили:
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 8346,00 грн.
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 8 688,20 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 916,62 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 238,93 грн а всього разом - 13 843,75 грн. 
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , страхове відшкодування у розмірі 36 102,00 грн.
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 37 582,24 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 3 964,98 грн, інфляційні втрати у розмірі 18 336,20 грн, а всього разом - 59 883,42 грн.
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 149,38 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 128,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 443,38 грн, а всього разом - 2 721,72 грн. 
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 11 802,02 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 708,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 434,55 грн, а всього разом - 14 944,69 грн. 
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 22 480,73 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 988,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 16 326,02 грн, а всього разом - 41 795,49 грн. 
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 11 802,02 грн , три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 708,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 434,55 грн, а всього разом - 14 944,69 грн.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 , понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 58 548,60 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 7 668,57 грн, інфляційні втрати у розмірі 43 294,90 грн, а всього разом - 109 512,07 грн.
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 37 386,30 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 293,15 грн , інфляційні втрати у розмірі 3 215,07 грн, а всього разом - 42 894,52 грн. 
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14.04.2025 позов задоволено.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 8346,00 грн.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 8 688,20 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 916,62 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 238,93 грн а всього разом - 13 843,75 грн. 
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , страхове відшкодування у розмірі 36 102,00 грн.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 37 582,24 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 3 964,98 грн, інфляційні втрати у розмірі 18 336,20 грн, а всього разом - 59 883,42 грн.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 149,38 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 128,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 443,38 грн, а всього разом - 2 721,72 грн. 
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 11 802,02 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 708,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 434,55 грн, а всього разом - 14 944,69 грн. 
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 22 480,73 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 988,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 16 326,02 грн, а всього разом - 41 795,49 грн. 
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 11 802,02 грн , три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 708,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 434,55 грн, а всього разом - 14 944,69 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 , понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (на користь ОСОБА_3 , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 58 548,60 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 7 668,57 грн, інфляційні втрати у розмірі 43 294,90 грн, а всього разом - 109 512,07 грн.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 37 386,30 грн, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 293,15 грн , інфляційні втрати у розмірі 3 215,07 грн, а всього разом - 42 894,52 грн. 
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Рішення суду оскаржило ПАТ «НАСК «ОРАНТА», подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що ПАТ «HACK «ОРАНТА» свої зобов`язання виконала. Недоплачене страхове відшкодування в користь ОСОБА_1 виникло через те, що в страхову компанію не долучено посвідку на проживання ОСОБА_1 та її банківські реквізити (в матеріалах судової справи теж відсутні). Також звертає увагу на те, що в частині заявлених штрафних санкцій, а саме: пені, трьох відсотки річних та інфляційні втрат значно перевищують суму позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до ПАТ «HACK «ОРАНТА» відмовити.
Учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, від ПАТ «HACK «ОРАНТА» та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надішли письмові клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, тому неявка учасників відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності, а фіксування судового процесу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Предметом перегляду апеляційним судом є рішення суду в частині вирішення позовних вимог до ПАТ «HACK «ОРАНТА». В іншій частині судове рішення заявником не оскаржується та не переглядається в апеляційному порядку. 
Колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині таким вимогам відповідає.
Судом встановлено, що 13.11.2019 об 20 год. 30 хв. на автодорозі «Львів-Шегині» М-11 в с.Берегове Мостиського району Львівської області водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав із другорядної дороги на головну, не переконавшись у відсутності автомобіля, внаслідок чого зіткнувся із автомобілем марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_5 ,який рухався по головній дорозі в напрямку м. Львова. В результаті зіткнення автомобіль марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , змінив напрямок руху та виїхав на узбіччя дороги, де в подальшому здійснив наїзд на двох пішоходів, а саме, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які перебували поруч з узбіччям смуги руху до с. Шегині.
В результаті ДТП ОСОБА_6 отримав поєднану травму нижніх кінцівок та тазу, які призвели до гіповелемічного шоку (знекровлення) та до зупинки серцевої діяльності, задихання з послідуючим припиненням функції центральної нервової системи, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 13.08.2005.
Від шлюбу у ОСОБА_1 і ОСОБА_6 народилися діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.
Внаслідок вказаного ДТП забійну-рвану рану нижньої третини лівої гомілки із дефектом та некрозом м`яких тканин, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також відкритий багатоуламковий перелом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодженій за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, також отримав пішохід ОСОБА_3 ..
За фактом ДТП 14.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 12019140230000533, з правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України.
09.09.2022 водію автомобіля марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 було оголошено підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 та заподіяло тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_3 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
13.09.2022 водію автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , було оголошено підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 та заподіяло тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_3 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
07.11.2022 прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області Білозір О.М. затверджено обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості щодо якого 14.11.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12019140230000533, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
З копії страхового полісу №АМ9795801 від 26.12.2019 вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_4 , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «SKODA SuperB», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за полісом № 150246617.
26.12.2019 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_7 у загальному розмірі 200 304,00 грн, з них: по 16 692,00 грн - відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , по 75 114,00 грн - страхове відшкодування утриманцям ОСОБА_7 та ОСОБА_2 
12.09.2022 на адресу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_7 у загальному розмірі 200 304,00 грн з них: по 16 692,00 грн - відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , по 75 114,00 грн - страхове відшкодування утриманцям ОСОБА_7 та ОСОБА_2 
02.03.2020 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_3 у загальному розмірі 55 785,05 грн, з них: 55 985,77 грн - витрати на лікуванні 2 799,28 грн - моральна шкода.
11.10.2022 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про уточнення заяви про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої загальна сума страхового відшкодування становила 205 921,52 грн, з них: 124 550,40 грн - витрати на лікування, 6 227,52 грн - моральна шкода, 75 114, 00 грн - стійка втрата працездатності (2 група інвалідності).
11.09.2022 на адресу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_3 у загальному розмірі 161 162,63 грн, з них: 81 951,08 грн - витрати на лікування, 4097,55 грн - моральна шкода, 75 114,00 грн - стійка втрата працездатності (II група інвалідності).
11.10.2022 на адресу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надіслано заяву про уточнення заяви про виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 , відповідно до якої . загальна сума страхового відшкодування становила 205 921,52 грн, з них: 124 550,40 грн - витрати на лікування, 6 227,52 грн - моральна шкода, 75 114,00 грн - стійка втрата працездатності (II група інвалідності).
Встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» призупинили розгляд страхової справи до надання копії постанови слідчого органу про закриття кримінального провадження або копії постанови суду щодо притягнення до відповідальної винної в ДТП, про що повідомили заявників у відповідних листах.
Однак, 27.12.2022 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило часткову виплату страхового відшкодування. Зокрема, згідно з реєстром безготівкових переказів від суб`єктів господарювання від 27.12.2022 №3 42 виплачено: ОСОБА_2 27 756,00 грн (відшкодування утриманцю), 8 346,00 грн (моральна шкода); ОСОБА_9 - 19 450,00 грн (витрати на поховання); ОСОБА_3 - 99 212,71 грн (витрати на лікування, моральна шкода, стійка втрата працездатності).
16.06.2023 ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 - 8 346,00 грн (моральна шкода), ОСОБА_7 - 37 557,00 грн (відшкодування утриманцю), ОСОБА_7 - 8 346,00 грн (моральна шкода), ОСОБА_2 - 37 557,00 грн (відшкодування утриманцю), ОСОБА_2 - 8 346,00 грн (моральна шкода).
Крім того, 15.09.2023 ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 97 946,47 грн (витрати на лікування, моральна шкода, стійка втрата працездатності).
У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті ч.1 ст. 1167 ЦК України).
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.
Статтею 24.1, 24.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Статтею 23 вищевказаного Закону встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 ст. 41 цього Закону, - Моторним (транспортним) страховим бюро України) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Порядок відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.
Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.
У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 204/3783/16-ц (провадження № 61-1141св18).
З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).
Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.
При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.
Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.
З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07.06.2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 р у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Згідно із статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
За правилами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
За частиною першою статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.
Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.
У цій справі встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув ОСОБА_6 та постраждав ОСОБА_3 , трапилася за участю транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність водія якого, була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», тому позивачі мають право на відшкодування шкоди відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Право позивачів на виплату страхового відшкодування виникло 26.12.2019 та 02.03.2020 і таку виплату ПАТ «НАСК «Оранта» необхідно було здійснити протягом 90 днів з дня отримання заяв про виплату страхового відшкодування.
Однак, листами від 26.05.2021 та 01.04.2020 ПАТ «НАСК «Оранта» повідомило позивачів про призупинення розгляду страхових справ до надання копії постанови слідчого органу про закриття кримінального провадження або копії постанови суду щодо притягнення до відповідальної винної в ДТП, що суперечить вказаним вище положенням Закону, оскільки відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика (МТСБУ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Як встановлено, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» лише 27.12.2022 здійснило часткову виплату страхового відшкодування, а саме: ОСОБА_2 було виплачено 27 756,00 грн (відшкодування утриманцю) та 8346,00 грн моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП, а ОСОБА_3 - 99 212,71 грн (витрати пов`язані з лікуванням, моральна шкода та стійка втрата працездатності).
З огляду на вказане, районний суд дійшов до правильного висновку наявність підстав для стягнення на користь позивачів невиплаченої частини страхового відшкодування, розмір якого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не оспорювався.
Твердження ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про наявність перешкод для виплати страхового відшкодування, зокрема, через відсутність усіх необхідних документів, не відповідають дійсності.
Встановлено, що до заяви про виплату страхового відшкодування долучено довіреність ОСОБА_1 на представництво її інтересів ТзОВ «Центр Автовиплат Поліс», де, зокрема, передбачене право останнього отримувати належне ОСОБА_1 страхове відшкодування, а також інші належні їй кошти без обмеження у їх розмірі та сумі. У заяві зазначено банківські реквізити представника заявників, на які ПАТ «НАСК «ОРАНТА» мало можливість виплатити страхове відшкодування. 
При цьому, як слушно звернув увагу представник позивачів, з моменту подачі заяви про виплату страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відповідь на запити представника заявників повідомляло лише про необхідність надати копію постанови слідчого органу про закриття кримінального провадження або копію постанови суду щодо притягнення до відповідальності винної особи в ДТП.
Лише у листі №09-02-22/6948 від 27.12.2022, тобто після звернення до суду із даним позовом, страховик повідомив про необхідність долучити до матеріалів страхової справи паспорт ОСОБА_1 , що було виконано представником заявника за довіреністю, оскільки 09.02.2023 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено посвідку на постійне проживання ОСОБА_1 та її банківські реквізити.
Таким чином, відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» прострочено виконання зобов`язання, а також виконано його не в повному обсязі, тому правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з нього штрафних санкцій, розрахунок яких апелянтом не спростовано.
При цьому у даній справі розмір пені, що підлягає стягненню з ПАТ НАК «ОРАНТА» не є надмірним та не перевищує розмір несплаченого страхового відшкодування, тому підстав для його зменшення колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» залишити без задоволення.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 30.01.2026

Головуючий  

Судді