Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

Справа № 695/2954/25 
номер провадження 2/695/516/26

08 січня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді: Середи Л.В.,
за участю секретаря - Оніщенко Н.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 15 930.00 грн, судовий збір у сумі 2422.20 грн та витрати на правову допомогу в сумі 9000.00 грн. 
Позов мотивований тим, що 13.04.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту Кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua ) було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 95862187. Відповідно до умов Кредитного договору Позивач взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: Сума кредиту - 3000.00 грн.; Строк користування кредитними коштами - 730 днів, з 13.04.2024 та закінчується 12.04.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0.01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1.0% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Станом на дату подачі позову заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 
10.06.2025 було укладено договір № 10-06/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 95862187. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором № 95862187 від 13.04.2024 року.
Ухвалою від 21.07.2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Вказаною ухвалою відповідачу наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не подав, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог повідомлявся судом належним чином.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та судові виклики, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «відмова».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась судом за місцем постійної реєстрації про суть позову, час та місце розгляду справи, не звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи на іншу дату, відзив на позов не подала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, та не повідомила про причини своєї неявки, із будь-якими клопотаннями до суду не зверталась та відзиву на позовну заяву не направляла, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що 13.04.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту Кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua ) було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 95862187.
Згідно з п.2.2., 2.3, 2.4,2.5 договору, кредит надається в загальному розмірі 3000.00 грн, строк користування кредитними коштами складає 730 (днів), який починається з 13.04.2024 та закінчується 12.04.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.04.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 12.04.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п. 2.6., 2.7 договору, проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 3.65 % відсотків річних ( Денна процентна ставка - 0.01 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.  Підтвердженням укладення відповідачем договору є також паспорт споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту.
Згідно з п. 3.1.2.1. договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема через Вебсайт Товариства.
Договір № 95862187 від 13.04.2024 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора N2NhNmVi.
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу стверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, згідно якого на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 було перераховано кошти в сумі 3000 грн, призначення переказу: ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , Кредитний договір № 95862187 від 13.04.2024 року.
10.06.2025 року ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали Договір факторингу № 10-06/25, відповідно до якого Первісний Кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у повному обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків та інших осіб, до яких перешли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за договором позики права вимоги.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 10-06/25 про відступлення права вимоги від 10.06.2025, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 95862187 від 13.04.2024 року укладеним із ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 15720,00 грн, в тому числі: 3000.00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 12 720.00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Виходячи з наведеного вище, відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшли права ТОВ «ЕКО ФІН», і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.
Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Факторинг Партнерс», ні ТОВ «ЕКО ФІН».
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 95862187 від 13.04.2024 року становить 15 930.00 грн, що складається з наступного: 3000.00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 12 720.00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 210.00 грн - заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).
Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами, узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований.
За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву.
Враховуючи наведене, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, ОСОБА_1 односторонньо порушила взяті на себе зобов`язання за договором, відтак суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків підлягає задоволенню.
Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 9000.00 грн.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Судом встановлено, що для подання даної позовної заяви, позивач звернувся за правовою допомогою до АО «Лігал Ассістанс», з яким укладено відповідний договір про надання правової допомоги № 02-07/2024.
Згідно копії витягу з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 24.06.2025 року вартість послуг адвоката складає за надання усної консультації тривалістю 2 год. 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для направлення до суду тривалістю 2 години 6000 грн.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (висновок постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 провадження №61-4683св23).
Представником позивача не надані суду докази, що позивач поніс судові витрати у розмірі 9000.00 грн., які він просить стягнути з відповідача та жодного розрахункового документу до матеріалів справи не надано.
Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено. Вказана позиція неодноразово вказувалась Верховним Судом, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
Проте при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див.: пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також суд враховує, що процедура стягнення витрат на правову допомогу не може використовуватись як інститут безпідставного збагачення та як інститут покарання за недобросовісну процесуальну поведінку одного з учасників провадження, оскільки таке стягнення не переслідуватиме легітимну мету та не відповідатиме процесуальній суті, передбаченої ЦПК України компенсації таких витрат.
Керуючись вказаним вище суд приходить до висновку, що визначений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, враховуючи малозначнясть даної справи та вважає справедливим і співрозмірним розмір витрат на правову допомогу у сумі 5000.00 грн., а тому вказана вимога про стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 95862187 від 13.04.2024 року у сумі 15 930.00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. судового збору.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу у сумі 5000.00 (п`ять тисяч) гривень.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ.
Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          Середа Л.В.