РІШЕННЯ
Іменем України

02 лютого 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/1158/25 	
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянуто справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Бріз Агроінвест”,
вул. Верхня, 3-5, м. Київ, 01014;
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Алексагроенерджи”,
вул. Перемоги, 14, м. Cновськ, Корюківський район, Чернігівська область, 15200;
предмет спору про стягнення 3 428 072,61 грн

за участю повноважних представників сторін:
від позивача: Вінокуров В.О. – адвокат, довіреність від 30.05.2024 б/н;
від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 02.02.2026, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 

26.11.2025, Товариством з обмеженою відповідальністю “Бріз Агроінвест” (далі – ТОВ “Бріз Агроінвест”) подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Алексагроенерджи” (далі – ТОВ “Алексагроенерджи”) про стягнення 3 428 072,61 грн, а саме: 2 473 624,18 грн попередньої оплати за договором № К-061124 від 06.11.2024 (далі – Договір); 226 250,13 грн штрафу (в розмірі 5% від вартості непоставленого товару) та 728 198,30 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами, за період з 07.11.2024 по 24.11.2025, нарахованих на підставі п. 4.4, п. 4.5. Договору.
Позов мотивований порушенням відповідачем умов Договору в частині невиконання зобов`язань з поставки товару, оплаченого позивачем на умовах попередньої оплати (86% від його загальної вартості).
Ухвалою від 09.12.2025, після усунення позивачем недоліків, відкрите провадження в справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 12.01.2026; учасникам справи встановлені процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 – 167, 178, 184 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України).
Ухвала про відкриття провадження в справі доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі Електронний суд 10.12.2025 об 14:31, про що сформовано довідку про доставку електронного листа адресату.
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов в установлений судом строк, не заперечив проти задоволення позовних вимог.
За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
12.01.2026, за результатами підготовчого засідання суд постановив закрити підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 02.02.2026, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України, засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.
02.02.2026, у судове засідання прибув повноважний представник позивача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду (ухвала від 12.01.2026).
Відповідач у судові засідання 12.01.2026 та 02.02.2026 не прибув, без пояснення причин, будь-які заяви чи клопотання до суду не направив, проти задоволення позову не заперечив, про дату, час та місце судового розгляду спору неодноразово повідомлений ухвалами від 09.12.2025 та від 12.01.2026, що направлені до його електронного кабінету в підсистемі Електронний суд.
Неприбуття належним чином повідомленого відповідача в судові засідання та не подання ним відзиву на позов, не є перешкодою для вирішення спору по суті, за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 178, частини 1 та п. 2 частини 3 статті 202 ГПК України.
Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав представника позивача, який позов підтримав; розглянув подані документи і матеріали; з`ясував фактичні обставини справи; дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору та

ВСТАНОВИВ:
За статтею 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір (п.1 частини 2 статті 11 ЦК України), що в силу статті 629 цього Кодексу, обов`язковий для виконання сторонами.
За частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2024, між ТОВ «Бріз Агроінвест» (покупець, позивач) та ТОВ «Алексагроенерджи» (постачальник, відповідач) укладений договір поставки № К – 061124, за умовами якого постачальник зобов`язався передати в власність покупця сільськогосподарську продукцію українського походження врожаю 2024 року (далі – товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар: кукурудзу 3–го класу, за ціною за одну тонну 9050,00 грн (з ПДВ), з них сума ПДВ (14%) – 1111,40 грн.
Кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором 500,00 метричних тонн (+/- 5% за вибором покупця), загальна вартість придбаного товару становить 4 525 000,00 грн (з ПДВ) (+/- 5%).
Ціна Договору становить загальну вартість товару з ПДВ, що вказана в п. 1.2. Договору. Остаточна ціна Договору визначається як сума вартості поставленого постачальником та прийнятого покупцем товару згідно з видатковими накладними (п. 1.9. Договору).
Якісні показники товару погоджені сторонами в п. 1.3. Договору.
Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності (п. 1.4. Договору).
Виходячи зі змісту пунктів 2.1. – 2.7. Договору постачальник зобов`язується здійснити поставку товару на умовах DAP (відповідно до правил Інкотермс 2020): Україна, Одеська область, м. Чорноморськ, морський торгівельний порт «Чорноморськ» відповідно до інструкцій покупця.
Постачальник вважається таким, що виконав зобов`язання з поставки, коли товар (партія товару), що наданий в розпорядження покупця на прибулому транспорті продавця, готовий до розвантаження в узгодженому сторонами місці поставки.
Постачання може здійснюватись окремими партіями. Поставка здійснюється насипом.
Строк поставки товару до 25.12.2024 (включно).
Датою поставки товару є дата вивантаження товару в місці поставки, про що складається видаткова накладна на партію товару.
Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної.
Поставка здійснюється автомобільним та/або залізничним транспортом. Постачальник несе всі витрати та ризики, пов`язані з доставкою товару в місце поставки та вивантаження товару із транспортного засобу.
Сторони в п. 3.2. Договору погодили наступний порядок оплати товару:
– 86% від загальної вартості товару, що постачається, покупець перераховує на рахунок постачальника в формі попередньої оплати протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами цього Договору та отримання покупцем відповідного рахунку від постачальника. Оплата може здійснюватись частинами;
– 14% від загальної вартості товару, що постачається, покупець перераховує на рахунок постачальника після поставки товару протягом 3 банківських днів після:
а) завершення здійснення покупцем перевірки правильності реєстрації постачальником відповідної податкової накладної в ЄРПН (стаття 7 Договору), за умови відсутності порушень з боку постачальника встановлених законодавством вимог щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних;
б) отримання від постачальника наступних документів: оригінал та засвідчена печаткою постачальника (печатка та підпис) копія рахунку на оплату вартості поставленого товару; оригінал видаткової накладної на відповідну партію товару згідно фактичної кількості товару, що визначена в місці поставки; копії посвідчення про якість зерна (форма 42), що видається акредитованою лабораторією під час завантаження для кожного вагону; копія протоколу випробування товару на показник безпеки та ГМО, виданий офіційним органом; оригінал цього договору, угод (про внесення змін) до договору (в випадку їх укладення); акт перерахунку ціни (в разі підписання); копії залізничних накладних з відміткою дати прибуття та вагою розвантаження; копії документів, передбачених пунктами 9.13., 9.14. цього договору.
Датою оплати вважається дата списання банком грошових коштів із поточного рахунку покупця (п. 3.3. Договору).
Відповідно до п. 4.5. Договору в випадку прострочення поставки товару покупець має право відмовитись від прийняття непоставленого (недопоставленого) товару та його оплати, а постачальник зобов`язаний відшкодувати покупцю всі понесені в зв`язку з простроченням витрати та збитки, а також штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого товару та повернути суму попередньої оплати протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги від покупця.
За п. 9.1. Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків та поставки товару – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності в результаті його порушення, яке мало місце протягом строку його дії.
На виконання умов договору поставки від 06.11.2024 № К-061124, ТОВ «Алексагроенерджи» виставив до сплати покупцю рахунок від 06.11.2024 № 465 на суму 4 525 002,00 грн (на загальну вартість товару за Договором), що згідно з платіжною інструкцією від 06.11.2024 № 3030 оплачений ТОВ «Бріз Агроінвест» на суму 3 891 501,72 грн. 
Кошти перераховано покупцем в якості попередньої оплати за договором поставки від 06.11.2024 № К-061124, що складає 86% від загальної вартості товару, як узгоджено сторонами в 3.2.1. цього Договору.
За доводами позивача, відповідач договірних зобов`язань не виконав, у погоджений строк (по 25.12.2024), товар не поставив, кошти перераховані позивачем в якості попередньої оплати згідно з платіжною інструкцією від 06.11.2024 № 3030, на розрахунковий рахунок позивача не повернув.
Відповідач не спростовує наведені обставини справи.
17.03.2025, у досудовому порядку позивач звертався до відповідача з листом від 20.02.2025 № 200225-2 та з претензією від 17.03.2025 № 1703, якими повідомив, що останнім порушено строки з поставки товару, узгоджені сторонами в п. 2.3. Договору поставки від 06.11.2024 № К-061124, та про відмову від товару, що не поставлений в належний строк; вимагав повернути попередню оплату за Договором, сплатити відсотки за користування чужими грошовими коштами (п. 4.4.) та штраф за непоставку товару (п. 4.5.) (поштові відправлення: 0200255227458; 0200255227466).
16.04.2025, відповідач перерахував позивачу кошти в сумі 500 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією від 16.04.2025 № 1178, що зараховані в рахунок повернення частини попередньої оплати за договором поставки від 06.11.2024 № К-061124.
15.05.2025, позивач повторно звернувся до відповідача з претензією від 15.05.2025 № 1505 щодо повернення попередньої оплати за договором поставки від 06.11.2024 № К-061124, сплати відсотків за користування чужими грошовими коштами (п. 4.4.) та штрафу (п. 4.5.) (поштові відправлення: 0200255393900; 0200255393897).
30.09.2025, сторонами підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, виходячи з умов якої сторони, відповідно до статті 601 ЦК України, провели зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 1 324 710,31 грн за наступними договорами поставки: від 10.12.2024 № К-101224-1, від 12.12.2024 № К-121224-2, від 08.01.2025 № К-080125-2 та від 06.11.2024 № К-061124.
Сторони погодили, що з моменту набрання чинності цієї угоди, зокрема, припиняються зобов`язання ТОВ «Алексагроенерджи» перед ТОВ «Бріз Агроінвест» щодо повернення попередньої оплати в розмірі 1 324 710,31 грн: за договором поставки від 08.01.2025 № К-080125-2 у розмірі 406 832,77 грн та за договором поставки від 06.11.2024 № К-061124 у розмірі 917 877,54 грн.
Сторони також установили, що з моменту набрання цією угодою чинності ТОВ «Алексагроенерджи» має зобов`язання перед ТОВ «Бріз Агроінвест» щодо повернення суми попередньої оплати за договором поставки від 06.11.2024 № К-061124 у розмірі 2 473 624,18 грн (з ПДВ).
Враховуючи, що відповідач в подальшому не вчинив дій з повернення попередньої оплати за договором поставки від 06.11.2024 № К-061124, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
За приписами статей 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцю товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцю його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцю в строк, установлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, – відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно з умовами поставки DAP (поставка до місця призначення), за правилами ІНКОТЕРМС 2020, продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, в той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.
За частиною 1 статті 665 ЦК України в разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 693 ЦК України, якщо договором установлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, установлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, – у строк, визначений відповідно до статті 530 ЦК України.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар в установлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Визначене цією нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.
Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання з своєчасного передання покупцю товару. В разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати. Тобто волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги має бути вчинене покупцем в активній однозначній формі, при цьому, доведеної до продавця.
Враховуючи, що законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, зокрема, звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і пред`явлення через суд вимоги в визначеній законом процесуальній формі – позову.
Можливість обрання певного визначеного варіанту поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця, що відповідає правовій позиції Верховного Суду в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8972/17.
Суд, виходячи з умов узгоджених сторонами в договорі поставки від 06.11.2024 № К-061124 (п. 2.3.), установив, що відповідачем порушено строк з поставки оплаченого позивачем товару, на умовах попередньої оплати, в розмірі 86 % від його загальної вартості, відтак, у силу п. 4.5. цього Договору та частини 2 статті 693 ЦК України, позивач набув право вимоги до відповідача щодо повернення сплачених коштів у рахунок непоставленого товару в сумі 2 473 624,18 грн (як визначено сторонами в п. 4 угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.09.2025).
Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини 3 статті 693 ЦК України, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.
Сторони в п. 4.4. Договору погодили, що за умови, якщо покупцем перерахована попередня оплата за товар, а постачальник поставив товар у меншій кількості або не поставив товар або поставив неналежної якості і покупець відмовився від його приймання, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 20% річних, що нараховуються від дня одержання постачальником коштів до дня їх фактичного повернення покупцю або до моменту фактичного виконання зобов`язання по постачанню товару.
Виходячи з наведених норм та погоджених сторонами умов у п. 4.4. Договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 728 198,30 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами (за ставкою 20% річних) за період з 07.11.2024 по 24.11.2025, тобто з наступного дня після одержання таких коштів відповідачем за платіжною інструкцією від 06.11.2024 № 3030.
Перевіривши розрахунок позивача в цій частині вимог, суд дійшов висновку про його обґрунтованість у частині стягнення з відповідача 727100,95 грн. Позивачем при нарахуванні відсотків за користування чужими коштами помилково не враховано, що 16.04.2025 відповідачем повернуто кошти в сумі 500 000,00 грн та 30.09.2025 сторонами проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 917 877,54 грн, а тому ці платежі в указані дати не можуть бути віднесені до суми прострочки грошового зобов`язання.
Суд відмовив за необґрунтованістю вимог у частині стягнення з відповідача 1097,35 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами в спірному періоді.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Виходячи зі змісту частини 1 статті 612 вказаного Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом.
Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Як вже зазначено вище, сторони в п. 4.5. Договору погодили, що в випадку прострочення поставки товару покупець має право відмовитись від прийняття непоставленого (недопоставленого) товару та його оплати, а постачальник зобов`язаний відшкодувати покупцю всі понесені в зв`язку з простроченням витрати та збитки, а також штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого товару та повернути суму попередньої оплати протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги від покупця.
Позивач, керуючись п. 4.5. Договору, крім вимоги щодо повернення попередньої оплати за Договором, заявив до стягнення з відповідача неустойку в форму штрафу в сумі 226 250,13 грн за не поставку товару в належний строк.
Перевіривши розрахунок позивача в цій частині вимог, суд дійшов висновку про його обґрунтованість в частині стягнення з 226 250,00 грн, що складає 5% від вартості непоставленого товару, погодженого в п. 1.1.2. Договору (4 525 000,00 грн).
Суд відмовив за необґрунтованістю вимог у частині стягнення з відповідача 0,13 грн штрафу.
За приписами частин 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. 
Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. 
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).
За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Судом установлено, що в порушення вимог статей 525, 526, 662, 663 ЦК України, відповідач, в установлений договором строк, не поставив оплачений позивачем товар, як наслідок, позивач набув право вимоги щодо повернення сплачених коштів у рахунок такого товару в сумі 2 473 624,18 грн, відсотків за користування чужими грошовими коштами в сумі 727 100,95 грн за період з 07.11.2024 по 24.11.2025 та штрафу за непоставку товару в сумі 226 250,00 грн, відповідно до частин 2, 3 статті 693 ЦК України та пунктів 4.4., 4.5. договору від 06.11.2024 № К-061124.
При ухваленні рішення в даній справі, суд, зокрема, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що заявлений позов підлягає задоволенню частково, судові витрати по сплаті судового збору, що були понесені при зверненні до суду, мають бути відшкодовані за рахунок відповідача в сумі 41 123,70 грн, пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 – 80, 91, 123, 129, 165, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236, 238, 239, 241 ГПК України, господарський суд 

УХВАЛИВ :
1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріз Агроінвест» (вул. Верхня, 3-5, м. Київ, 01014; код ЄДРПОУ 42964817) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алексагроенерджи» (вул. Перемоги, 14, м. Cновськ, Корюківський район, Чернігівська область, 15200; код ЄДРПОУ 39180622) про стягнення 3 428 072,61 грн
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алексагроенерджи» (вул. Перемоги, 14, м. Cновськ, Корюківський район, Чернігівська область, 15200; код ЄДРПОУ 39180622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріз Агроінвест» (вул. Верхня, 3-5, м. Київ, 01014; код ЄДРПОУ 42964817) 2 473 624,18 грн попередньої оплати, 727 100,95 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами, 226 250,00 грн штрафу та 41 123,70 грн судового збору.
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.
Повне рішення складене та підписане 09.02.2026.
Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя А.В. Романенко