Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року       м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського апеляційного суду Збитковської Т.І. у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП визначена судді Рівненського апеляційного суду Збитковській Т.І..
Розгляд справи неодноразово призначався до розгляду, зокрема, на 14 січня 2026 року.
12 січня 2026 року до Рівненського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Збитковської Т.І., яка фактично ґрунтується на оцінці рішень у інших справах.
Просить задовольнити заяву про відвід судді Збитковської Т.І..
Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 січня 2026 року справа передана для проведення автоматизованого розподілу щодо визначення судді для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Збитковської Т.І..
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 року заява ОСОБА_1 про відвід судді Збитковської Т.І. визначена на розгляд судді Шимківу С.С..
Розглянувши заяву  ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського апеляційного суду Збитковської Т.І., вважаю, що заявлений ним відвід задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права – кримінального-процесуального права, а саме статті 75 КПК України, та керуванні нею при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.
_______________________________________________________________________________________________________________________ 
Справа № 572/4458/25 Суддя в суді І інстанції – Слободянюк Б.К.
Провадження № 23-з/4815/2/26 Суддя суду апеляційної інстанції – Шимків С.С.
За змістом цієї норми суддя не може брати участь у провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто, відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, яка заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні (ст. 80 КПК України).
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Розглядаючи заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він невмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. 
Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Рівненського апеляційного суду Збитковської Т.І. є таким, що не має достатніх мотивів для задоволення, адже наведені ним міркування, у розумінні статті 75 КПК України, не доводять існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Збитковської Т.І..
Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського апеляційного суду Збитковської Т.І. у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду       Шимків С.С.