ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 січня 2026 року	Справа №160/31599/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки з 19.04.2025, оформлену листом від 23.10.2025 № 55345-44759/М-01/8-0400/25; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки з 19.04.2025. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з 04.12.2017 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі – Закон №1788-XII). Після досягнення 60-ти річного віку, 18.06.2025 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі – Закон №1058-ІV). За результатами розгляду відповідної заяви з 18.06.2025 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. В той же час, ознайомившись з випискою з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії на порталі електронних послуг ПФУ, позивачкою встановлено, що при визначенні їй розміру пенсії за віком на підставі її заяви від 18.06.2025 застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки. Втім, при визначенні ОСОБА_1 пенсії за віком підлягала врахуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки. Крім того, датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що з заявою про призначення пенсії за віком вона звернулася 18.06.2025, тобто, не пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку, відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV призначення пенсії повинно було здійснюватися з 19.04.2025, а не з 18.06.2025. Після встановлення вищезазначених обставин ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії від 01.10.2025 в якій просила здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки з 19.04.2025. Листом від 23.10.2025 № 55345-44759/М-01/8-0400/25 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило, що для застосування показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, за 2022, 2023 та 2024 роки при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV немає законних підстав. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. 
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив. 
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що з 04.12.2017 позивач перебуває на пенсійному обліку та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ.
18.06.2025 позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. 
На підставі вказаної заяви позивачу з 18.06.2025 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. 
Позивач звернулась до відповідача з заявою про застосування для розрахунку пенсії позивача середнього заробітку по Україні за три попередні роки, а саме 2020, 2021, 2022 роки, як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону №1058-ІV.
Листом від 23.10.2025 №55345-44759/М-01/8-0400/25 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що вона з 04.12.2017 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №1788-XII. Згідно з особисто наданою заявою від 18.06.2025 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №1058-IV, з дотриманням вимог частини 3 статті 45 Закону №1058-IV. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення. Для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV немає законних підстав.
Позивач не погоджується із такими діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; 
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; 
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); 
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №1788-ХІІ, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом №1058-ІV.
Так, ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, що передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.06.2025 звернулась вперше за призначення пенсії відповідно до Закону №1058-ІV, у зв`язку з чим пенсія позивачу повинна бути призначена на підставі положень частини 2 статті 40 Закону № 1058-ІV.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом України у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), згідно з якою у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17. 
При цьому, при призначенні позивачу пенсії за віком, відповідачем застосовано позивачу показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком 18.06.2025, при обчисленні її пенсії у відповідності до вимог частини 2 статті 40 Закону № 1058-ІV повинен враховуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023 та 2024 роки, у зв`язку із чим відповідачем допущено протиправні дії щодо відмови у застосуванні заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2022-2024 роки при призначенні позивачу пенсії за віком.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом №1058-IV, показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.
Також аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.09.2018 у справі №336/4385/17, від 25.09.2018 у справі №686/10709/17, від 18.12.2018 у справі №520/12961/16-а, від 12.06.2020 у справі №400/293/20.
В частині вимог про здійснення перерахунку пенсії з 19.04.2025, суд зазначає таке.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з посиланням на пункт 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, просить здійснити перерахунок пенсії з дати настання пенсійного віку (60 років), оскільки заяву про переведення з одного виду пенсії на інший вона подала не пізніше 3 місяців після настання віку 60 років.
Відповідачем здійснено переведення позивача з одного виду пенсії на інший на підставі її заяви від 18.06.2025 та проведено перерахунок пенсії саме з цієї дати, а не з дати настання пенсійного віку (60 років), оскільки переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV.
З цього приводу, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV  переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Водночас, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, у разі якщо особі було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок пенсійного забезпечення, а в подальшому така особа виявила бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший у розумінні частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV.
За таких обставин ОСОБА_1 фактично призначено новий вид пенсії - пенсію за віком.
Оскільки звернення із заявою про призначення пенсії за віком відбулося протягом трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV підлягає призначенню та перерахунку з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 19.04.2025.
За таких обставин, суд доходить висновку, що порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2022, 2023 та 2024 роки, починаючи з 19.04.2025.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі частини 1 статті 90 цього Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується квитанцією №4514-5517-9002-2843 від 31.10.2025.
Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у розмірі 968,96 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні з 19.04.2025 перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 19.04.2025 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар