ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р. 	Справа № 440/10407/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, по справі № 440/10407/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (з урахуванням уточненої позовної заяви від 13.09.2024), в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №164050003725 від 24.05.2024 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити з 12.09.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста Колективно-кооперативного підприємства "Плосківське" (пізніше Приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив "Полузір`я" Решетилівського району Полтавської області);
- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі № 440/10407/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (з урахуванням уточненої позовної заяви від 13 вересня 2024 року) задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.05.2024 №164050003725 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, визначеного п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи у Колективно-кооперативному підприємстві «Плосківське» (пізніше: приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.05.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, яку аргументує неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 року у справі № 440/10407/24 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що ним прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу роботи тракториста-машиніста, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Відповідач наголошує, що рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2024 року у справі №546/178/24 зобов`язань щодо призначення пенсії ОСОБА_1 не містить.
Позивач не скористався правом на надання відзиву на апеляційну скаргу відповідача.
На підставі положень пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки вважав, що має право на пільгову пенсію.
Листом від 29.11.2023 №1600-9201-8/87571 ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило позивача про відмову у підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 21.07.1996 по 2001, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують роботу на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
Позивач повторно звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (за принципом екстериторіальності) розглянуто заяву та прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.12.2023 №164050003725 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи з 21.07.1996 по 01.01.2001.
ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту трудових відносин за період з 21.07.1996 по 29.12.2000 на посаді тракториста.
Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2024 року у справі №546/178/24 заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та Колективно-кооперативним підприємством «Плосківське» (пізніше приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) за період роботи з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста.
17.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши документи, в тому числі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08.04.2024 по справі №546/178/24.
Головним управлінням ПФУ в Полтавській області 24.05.2024 прийнято рішення № 164050003725 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю тривалості стажу роботи в якості тракториста-машиніста, підтвердженого в установленому законодавством порядку, не зараховано період роботи з 21.07.1996 по 29.12.2000.
Не погодившись з вказаним рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Судом першої інстанції зазначено, що доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відповідачем суду не надано, внаслідок чого, останні безпідставно не взяті до уваги відповідачем при призначення пенсії. Судом першої інстанції враховано, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2024 року у справі №546/178/24 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та Колективно-кооперативним підприємством «Плосківське» (пізніше приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) за період роботи з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб – члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж – це період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до положень пункту 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і інших підприємствах сільського господарства, після досягнення 55 років і наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: зокрема з 01 квітня 2022 по 31 березня 2023 року не менше 29 років, з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року не менше 29 років 6 місяців.
За вимогами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За змістом пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Таким чином, із наведених положень випливає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
При цьому, процес призначення пенсії регламентується Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 19.12.2023 № 55-1) (далі – Порядок № 22-1).
Згідно з пунктом 1.1 Розділу «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.
Відповідно до приписів пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;
2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
4) відомості про місце проживання особи;
5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:
- довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1 - 6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
- документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Отже, до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах додаються документи відповідно до встановленого Переліку для їхнього розгляду органом, що призначає пенсію.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком від 17.05.2024 на пільгових умовах та надав такі документи: трудову книжку серії НОМЕР_1 , диплом, довідки про роботу в колгоспі, довідки про заробітну плату, рішення комісії, військовий квиток, пільгову довідку, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08.04.2024 року у справі №546/178/24, паспорт громадянина України, РНОКПП. Для підтвердження періодів пільгової роботи в якості тракториста – машиніста, зайнятого у виробництві сільскогосподарської продукції, позивач надав довідку від 05.09.2023 №388.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 164050003725 від 24.05.2024 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу роботи тракториста-машиніста, підтвердженого в установленному законодавством порядку.
З тексту вказаного рішення пенсійного органу слідує, що пенсійний орган не зарахував ОСОБА_1 до пільгового стажу, визначеного п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи у Колективно-кооперативному підприємстві «Плосківське» (пізніше приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста.
Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи міститься копія трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1996, видана на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено, що з 21.07.1996 по 29.12.2000 ОСОБА_1 працював в Колективно-кооперативному підприємстві «Плосківське» (пізніше приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) на посаді тракториста. Як вже зазначалось, позивачем до заяви про призначення пенсії від 17.05.2024 року надано трудову книжку, в якій містяться дані про умови праці та характер виконуваної роботи позивача на посадах для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах та дані про період роботи для зарахування до страхового (пільгового) стажу. Отже, позивач надав документ, що підтверджує роботу на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. 
Доказів недостовірності доданих позивачем документів до заяви про призначення пенсії матеріали справи не містять.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 08.04.2024 у справі № 546/178/24 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області – задоволено. Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та Колективно-кооперативним підприємством «Плосківське» (пізніше приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста.
Відповідно до ч.1 ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
В силу положень ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Згідно зі ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Як зазначає Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в апеляційній скарзі, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2024 року у справі №546/178/24 зобов`язань щодо призначення пенсії ОСОБА_1 не містить.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаним рішенням встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та Колективним-кооперативним підприємством «Плосківське» (пізніше приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста. 
Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язане врахувати встановлений судом факт, що має юридичне значення при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивача з 21.07.1996 по 29.12.2000 на посаді тракториста підтверджено, а відтак відмова у зарахуванні та призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправною. Жодних належних і допустимих доказів зворотного відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію за віком на пільгових умовах є передчасними, оскільки пенсійним органом ще не здійснено зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста. 
Після виконання рішення суду щодо зарахування стажу позивачу на пільгових умовах, в органу Пенсійного фонду України в силу вимог закону виникають підстави для прийняття рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.
Без установлення відповідності позивача всім критеріям, які дають їй право на призначення пенсії за віком, у тому числі й щодо наявності у нього відповідного страхового стажу, зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію за віком не є правильним способом захисту прав особи, яка претендує на призначення пенсії.
Подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 31.01.2025 року у справі №120/8471/23.
Суд не наділений повноваженнями щодо обрахунку стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Такими повноваженнями наділені органи ПФУ, з огляду на що суд не може перебирати повноваження пенсійного органу щодо проведення такого обрахунку та визначення достатності відповідного стажу.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.06.2024 у справі №620/11015/23.
Таким чином, враховуючи, що питання наявності чи відсутності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах не вирішено у зв`язку з незарахуванням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області до пільгового стажу періоду роботи позивача, визначеного п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у Колективно-кооперативному підприємстві «Плосківське» (пізніше приватно-орендний багатофункціональний сільськогосподарський кооператив «Полузір`я» Решетилівського району Полтавської області) з 21 липня 1996 року по 29 грудня 2000 року на посаді тракториста, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 17.05.2024 з урахуванням висновків суду.
Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22.11.2023 у справі №300/3457/20, від 23.09.2024 №620/2027/23.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставин справи, які підтверджуються доказами та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в ході розгляду судом апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставин справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 по справі № 440/10407/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова