ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8216/25  Номер провадження 22-ц/814/3874/25	Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2025 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, прохав суд зменшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2023 року у справі № 554/4450/23 з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини доходу до 1/10 частини доходу та стягувати аліменти шляхом перерахування їх на цільовий банківський рахунок, відкритий в установі банку на ім`я ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвами про шлюб НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , виданими Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (актовий запис за № 106 від 12 лютого 2022 року). 
Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Спільне проживання припинилося, проте позивач, у добровільному порядку, сплачував аліменти на утримання дитини, починаючи з дня припинення спільного проживання. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 червня 2023 року у справі № 554/4446/23, зміненим постановою Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 травня 2023 року (від дня пред`явлення позову до суду) і до досягнення дитиною трьох років та судовий збір у сумі 1073,60 грн на користь держави.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2023 року у справі № 554/4450/23, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 травня 2023 року (від дня пред`явлення позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття та судовий збір у сумі 1073,60 грн на користь держави.
Також вказано, що майже два роки відповідач отримувала по двадцять тисяч щомісяця у якості аліментів, оскільки позивач є військовослужбовцем, учасником бойових дій. Відзвітувати про цільове використання аліментів для відповідача виявилося неможливим, адже витрачала вона ці кошти в більшій частині на себе, протиправно вважаючи це своїм доходом.
Останнім часом здоров`я позивача погіршилося, що підтверджується доданими виписками з медичної документації. Позивач потребує медикаментозного лікування, яке є дороговартісним і якого зараз він собі дозволити не може через необхідність утримувати власним коштом закріплений за ним службовий автомобіль, витрачається на оплату комунальних послуг, придбання необхідного спорядження для несення військової служби. 
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено частково.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2023 року (справа № 554/4450/23) на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вирішено стягувати аліменти шляхом перерахування їх на цільовий банківський рахунок, відкритий в установі банку на ім`я ОСОБА_3 , починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 17 липня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 726,72 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
З рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року не погодилася відповідач та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, прохала суд рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на хибних висновках, оскільки, суд не належним чином оцінив докази та проігнорував суттєві обставини справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.
Акцентує увагу, що стягнення аліментів, як на дитину, так і на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, прямо передбачене частиною другою статті 84 СК України та статтею 180 СК України і було здійснено в межах прав, наданих відповідачеві законом та не є з її боку зловживання правами.
Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зміни його стану здоров`я та матеріального становища, які відіграють суттєву роль у житті позивача та, відповідно до статті 192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідач вказує, що дитина має право на рівень життя, пропорційний фінансовим можливостям обох батьків.
Звертає увагу, що відповідач є інвалідом третьої групи, а донька потребує домашнього догляду, у зв`язку з чим відповідач перебуває у відпустці без збереження заробітної плати до досягнення донькою шестирічного віку.
Поряд з іншим, відповідач зауважила, що судом першої інстанції безпідставно звільнено відповідача від сплати судового збору.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, в інтересах якого діє представник – адвокат Фабро Є.А., просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача в повному обсязі та залишити рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року без змін.
Стверджує, що суд першої інстанції, дослідивши надані чеки, виписки та медичну документацію, встановив, що ці обставини суттєво впливають на матеріальне становище позивача. 
ОСОБА_2 є військовослужбовцем і водієм, тому він змушений за свій рахунок утримувати та ремонтувати закріплений за ним службовий автомобіль, що підтверджено чеками та наказами. Крім того, наявність медичних виписок, що свідчать про його погіршений стан здоров`я, підтверджує необхідність дороговартісного лікування, що, також, призводить до значних фінансових витрат.
Звертає увагу, що відповідач не може відзвітувати про цільове використання аліментів.
Крім того зазначає, що відповідно до Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник – адвокат Гиря А.В. апеляційну скаргу підтримали і просили скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач та його представник – адвокат Фабро Є.А. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення відповідача, позивача та їх представників адвокатів Гирі А.В. та Фабро Є.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвами про шлюб НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , виданими Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (актовий запис за № 106 від 12 лютого 2022 року).
У шлюбі мають спільну доньку ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2023 року у справі № 554/4450/23, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 травня 2023 року (від дня пред`явлення позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття та судовий збір у сумі 1073,60 грн на користь держави.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При цьому, частиною перша статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22, від 27 листопада 2024 року у справі № 613/1404/23.
враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що військові водії мусять самостійно і за власний кошт утримувати та ремонтувати закріплені за ними транспортні засоби, зауважував, що останнім часом його здоров`я суттєво погіршився і виникла потреба дороговартісного лікування, вказує, що витрачає кошти на оплату комунальних послуг, придбання необхідного спорядження для несення військової служби. 
Окрім того, позивач посилається на те, що для забезпечення права власності дитини на аліменти доречним було б перерахування аліментів на цільовий банківський рахунок, а не на користь відповідача, це б гарантувало право дитини на аліменти.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог з оглядну на нижче наведене.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що позивач перебуває на службу в лавах ЗСУ, при цьому, надана на підтвердження позовних вимог історія замовлень на сайті EXIST.UA не дає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки замовлення деталей до автомобіля відбувалося позивачем, як фізичною особою, без будь-якої прив`язки до військової частини, на балансі якої перебуває цей автомобіль, чи інформації, що автомобіль перебуває у користування позивача – як військовослужбовця (а.с. 9-12, 13 зворот). 
З наданих на підтвердження понесених витрат на автомобіль виписки з Приват24 (а.с. 31-32), дійсно вбачається, що в магазинних автотоварів були здійснені покупки але дана виписка не має прив`язки до рахунку позивача та інформації, які саме покупки були здійснені, і жодним чином не підтверджує факту придбання автотоварів для автомобіля, що перебуває на утриманні військової частини за кошти позивача. 
Колегія суддів бере до уваги факт того, що позивач звертався до медичних установ але з наданих медичних документів неможливо встановити призначення лікування, а надані виписки з Приват24 (а.с.33-34), також, не дають можливості встановити чи дійсно з рахунку позивача були здійснені покупки і чи були придбані лікарські препарати куплені за призначенням лікаря саме ОСОБА_2 .
При цьому, слід зауважити, що відповідач на підтвердження апеляційних вимог також надала медичні довідки про проходження лікування.
Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, позивач з 30 квітня 2025 року має статус учасника бойових дій, відповідно до норм чинного законодавства має ряд пільг, в тому числі при оплаті житлово-комунальних послуг та отримання лікування.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач посилається на те, що для забезпечення права власності дитини на аліменти доречним було б перерахування аліментів на цільовий банківський рахунок, а не на користь відповідача. З цього приводу слід констатувати, що жодних доказів на підтвердження нецільового використання коштів відповідачем надано не було.
Отже, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями пунктів 2, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи обов`язок батьків утримувати дитину колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити. 
Щодо додаткового рішення 
Крім того, тлумачення положень статті 270 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. 
Додаткове судове рішення - засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати (Постанова Верховного Суду від 1 листопада 2023 року у справі № 202/3681/16 (провадження № 61-10719св23).
Оскільки, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог, підлягає скасуванню і додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 17 липня 2025 року, яким було стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір.
Щодо судових витрат 
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що в позовний заяві позивач зазначив, що є звільненим від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі, відповідно з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.
Крім того, враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено повністю то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору та за подачу апеляційної скарги – 1816,80 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 14 липня 2025 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 17 липня 2025 року – скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2025 року.

Головуючий                                                        В.П. Пікуль

Судді                                                                 Т.В. Одринська 

                                                                       О.О. Панченко