В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2783/25
Провадження № 1-кп/348/152/26

13 січня 2026 року м. Надвірна 

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження №12025091200000284, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.09.2025, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, ним вчинено за таких обставин.
ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці, перебуваючи в лісовому масиві, знайшов телескопічний кийок і в нього виник умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 заволодівши телескопічним кийком та у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, переніс вказану холодну зброю без передбаченого законом дозволу до автомобіля марки «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні.
03 вересня 2025 року близько 17:00 год. працівниками сектору реагування патрульної поліції Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області в с. Назавизів по вул. Шевченка зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та під час поверхневого огляду біля водійського сидіння виявлено телескопічний кийок.
Згідно з висновком судової експертизи «Дослідження холодної зброї» Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/109-25/13019-ХЗ від 08.09.2025, зазначений телескопічний кийок є холодною зброєю ударно-дробильної дії.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю та безумовно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково зазначив, що кийок він возив при собі біля водійського сидіння декілька днів. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Просив суд його суворо не карати, обмежившись штрафом, який він має можливість сплатити. Запевнив суд, що подібного більше не вчинятиме. 
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. 
При цьому суд роз`яснив учасникам справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і його дії вірно кваліфіковано за вказаною нормою КК України.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і такі обставини характеризують знижений ступінь суспільної небезпеки особи злочинця та вчиненого ним діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання.
Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_4 проявилося щире каяття.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №559/1037/16-к активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст. 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Водночас, згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_4 , суд враховує думку учасників судового провадження, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, під спостереженням лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував, по місцю проживання характеризується позитивно, розлучений, з повною загальною середньою освітою, на утриманні нікого не має, пенсіонер, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав.
У досудовій доповіді з урахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання та фактичної реєстрації, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, викладено висновок про можливість виправлення  ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
Отже, обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України в мінімальному розмірі.
Підстав для застосування судом ст. 69 КК України не вбачається.
Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.
Станом на час ухвалення вироку забіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Арешт на майно не накладався.
Судові витрати, які становлять документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 782,80 гривень на проведення судової експертизи холодної зброї № СЕ-19/109-25/13019-ХЗ від 08.09.2025 в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, 
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Речовий доказ - телескопічний кийок, що відносяться до холодної зброї ударно-дробильної дії, який упаковано до спеціального пакету №7565895 (постанова від 04.09.2025, квитанція №76 від 11.10.2025) та який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області – знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок судової експертизи холодної зброї № СЕ-19/109-25/13019-ХЗ від 08.09.2025) в розмірі 1 782,80 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві грн 80 коп.) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя          ОСОБА_1