Справа №949/9/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Дубровиця в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025181110000304 від 06 листопада 2025 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переброди Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2025 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , квадроциклом марки «НОNDА», без наявного на ньому державного номерного знаку, номер шасі НОМЕР_1 , який на праві власності (згідно митних документів) належить ОСОБА_6 , який не був обізнаним про дійсні наміри та незаконну діяльність ОСОБА_4 , із прикріпленими до нього шляхом буксирування знаряддями для незаконного видобування каміння бурштину, прибув на ділянку місцевості із координатами 51.7068293, 26.9978919, за межами села Переброди Сарненського району Рівненської області, з метою з`ясування наявності покладів бурштину і визначення доцільності подальшого його видобутку.
В подальшому, володіючи відповідними навиками незаконного видобутку бурштину, підготувавши придбані ним знаряддя, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, з корисливих мотивів, у порушення п.п. 2–5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615, п.п. 3–4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 року, з`єднав наявну мотопомпу з іншими знаряддями для видобутку бурштину в суцільну конструкцію, завів двигун мотопомпи та самотужки почав здійснювати гідророзмив верхнього шару ґрунту з метою незаконного отримання в такий спосіб каміння бурштину, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та є дорогоцінним камінням органогенного утворення.
До моменту незаконного отримання в такий спосіб ОСОБА_4 бурштину, його неправомірні дії були виявлені працівниками поліції, які в той час перебували поблизу місця події та припинили кримінальне правопорушення.
Таким чином, своїми діями, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення без спеціального дозволу на користування надрами, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.240-1 КК України.
02 січня 2026 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025181110000304 від 06 листопада 2025 року з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних обставин для даного кримінального провадження та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч.1 ст. 240-1 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене правопорушення, а саме за ч.1 ст.240-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 гривень.
Сторонами угоди також узгоджено позиції стосовно долі речових доказів по даному кримінальному провадженню, які мають бути вирішені відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 240-1 КК України згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримано правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.240-1 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК та КК України, а також виконавши в судовому засіданні вимоги ч. 4 і ч. 6 ст. 474 КПК України та переконавшись у відсутності підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених у ч. 7 ст. 474 КПК України і враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вищевказаної угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Майнова шкода не завдана.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Процесуальні витрати відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. 
Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу. 
Частиною першою статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. 
Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Долю інших речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2025 року у справі № 949/2430/25 накладено арешт до прийняття кінцевого процесуального рішення на: квадроцикл марки «Honda», без номерних знаків та номера рами, мотопомпу кустарного виробництва, один пожежний рукав довжиною 20 м діаметром 77 мм та дві металеві жердини, які опечатано бирками з роз`ясненнями та скріплено печатками ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області «Для пакетів №206» та які знаходяться в складському приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця, вул. Юрія Колесника, 88ж Сарненського району Рівненської області.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, беручи до уваги те, що знаряддя для видобутку бурштину було використано для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, а санкція за ч. 1 ст. 240-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд дійшов висновку про необхідність застосування до такого майна спеціальної конфіскації на користь держави.
У зв`язку з ухваленням судом рішення про застосування спеціальної конфіскації до зазначеного майна арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2025 року у справі № 949/2430/25, у частині такого майна, не підлягає скасуванню. Разом з тим арешт у частині квадроцикла марки «HONDA», без державного номерного знаку, номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності (згідно митних документів) належить ОСОБА_6 , підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, яка була укладена 02 січня 2026 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 – затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. (п`ятдесят одну тисячу гривень).
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України, в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави: мотопомпу кустарного виробництва, один пожежний рукав довжиною 20 м, діаметром 77 мм, та дві металеві жердини, які опечатані бирками з роз`ясненнями та скріплені печатками ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області «Для пакетів № 206» і які знаходяться в складському приміщенні ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця, вул. Юрія Колесника, 88ж, Сарненського району Рівненської області.
Речовий доказ, а саме: квадроцикл марки «HONDA», без державного номерного знаку, номер шасі НОМЕР_2 , — повернути ОСОБА_6 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2025 року у справі № 949/2430/25, на майно в частині квадроцикла марки «HONDA», без державного номерного знаку, номер шасі НОМЕР_2 .

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис 

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області      ОСОБА_1