СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року                                   м. Харків                        Справа № 922/3304/24  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий, суддя-доповідач 	Попков Д.О. 	
судді 	Стойка О.В., Медуниця О.Є.,	
розглянувши у письмовому проваджені  апеляційну скаргу 	 Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків,	
та заяву про 	АТ “Харківобленерго”, місто Харків приєднання до апеляційної скарги	
на рішення господарського суду 	 Харківської області 	
ухвалене	13.02.2025  (повний текст підписано 21.02.2025)	
у справі 	№922/3304/24 (суддя  Юрченко В.С.) 	
за позовом 	Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків,	
до 	Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс», село Старовірівка,	
за участю Третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача	АТ “Харківобленерго”, місто Харків,	
про 	стягнення заборгованості,-	

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:
1. Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс» (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення основної заборгованості у сумі 13 924,61 грн., інфляційних втрат у сумі 375,96 грн. та 3% річних у сумі 250,80 грн. 
2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі       № 922/3304/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.10.2024 року задоволено заяву позивача про перехід справи № 922/3304/24 до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (вх. № 25303 від 08.10.2024 року). Постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 922/3304/24 за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі. Почато у справі № 922/3304/24 підготовче провадження і призначити підготовче засідання на   14.10.2024 року. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача – АТ “Харківобленерго” (далі –Третя особа).
4. Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.02.2025  (повний текст підписано 21.02.2025) у справі №922/3304/24 у позові Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс» про стягнення основної заборгованості у сумі 13 924,61 грн., інфляційних втрат у сумі 375,96 грн. та 3% річних у сумі 250,80 грн. відмовлено повністю.
5. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що доказів підписання Відповідачем договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 65-216 від 06.04.2022 року або вчинення дії на його виконання, матеріали справи    не містять, як не містять доказів підписання заяви приєднання.
Також в матеріалах справи відсутні докази вчинення Відповідачем (як споживачем) будь-яких дій, що засвідчували його бажання укласти договір, зокрема оплата рахунка постачальнику універсальної послуги.
Позивачем не доведено юридичної аргументації в контексті обґрунтування своїх доводів з приводу укладанні із Відповідачем договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 65-216 від 06.04.2022 року.
5.1. Надання Позивачем даних щодо споживання електричної енергії Відповідачем у квітні 2022 року не можуть бути беззаперечними доказами того, що саме Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс» здійснило споживання цієї електроенергії у квітні 2022 року на об`єкті електроустановок споживача, а також не можуть бути доказом укладання між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 65-216 від 06.04.2022 року на цей об`єкт, оскільки на цей час с. Старовірівка, Шевченківської селищної територіальної громади вже було окупованим, у зв`язку з чим Відповідач не мав змоги здійснювати свою господарську діяльність за вище зазначеною адресою.
Позивачем не доведено той факт, що у квітні 2022 року з боку Відповідача (навіть в технологічних втратах електроенергії) було спожито навіть 1 Квт електричної енергії. Суд наголошує, що посилання Третьої особи у своїх поясненнях на положення “Методики по визначенню витрат електроенергії в трансформаторах і лініях електропередач" від 21.09.2013 року,    яка регламентує підстави для розрахунку платних втрат, не нівелює обов`язку надавача такої послуги довести підставність такого нарахування у визначений в позові період (в даному випадку квітень 2022 року) для подальшого формування та доведеності у суді розміру заборгованості.
5.2. Суд зазначав, що Позивачем в позові не вказано, відповідно до яких саме положень ПКЕЕ він виконав поданий до суду розрахунок заборгованості Відповідача у квітні 2022 року (зокрема, щодо технологічних втратах електроенергії у квітні 2022 року). Поданий Позивачем рахунок вартості спожитої відповідачем електроенергії у квітні 2022 року містить лише загальні суми споживання електроенергії відповідачем, тому суд з вказаного перерахунку не може дійти однозначного висновку про врахування позивачем відомостей щодо пропорційного перерозподілу величини обсягу технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах Відповідача, розрахованих з урахуванням "Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання" від 21.09.2013 року.
На переконання суду, розмір заборгованості, про який йдеться у цій справі, не може бути встановлений в контексті достовірності та доведеності.
У даному спорі не встановлюється факт приєднання Відповідача до умов публічного договору АТ «Харківобленерго» на умовах договору про постачання електричної енергії № 216 від 14.06.2004, а також не встановляється факт споживання (акцептування) з 01.01.2019 Відповідачем договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 65-216, оскільки ці правоустановлюючи документи не фігурують у позовних вимогах та не покладені в основу формування предмету та підстав позову у цій справі.
Навіть з огляду на те, що АТ "Харківобленерго" та ПрАТ "Харківенергозбут" є енергетичними компаніями, функції яких є спорідненими (надавання та розподіл електричної енергії), однак ця обставина не заміщує процесуального навантаження на Позивача - довести свою позицію суду на підставі поданих доказів.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
6. Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», місто Харків, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі №922/3304/24, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило поновити Позивачу пропущений строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2024 р. у справі № 922/3304/24, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Також Апелянт просив судові витрати, які складаються із суми судового збору, покласти на Відповідача.
7. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає, що СІЛЬСКОГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМЛПЕКС” було автоматично переведено на постачання до електропостачальника, на якого покладено спеціальні обов`язки постачальника універсальних послуг – ПрАТ “Харківенергозбут” починаючи з 06.04.2022 на умовах Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 65-216 на умовах Комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів.
Позивач не має повноважень та не зобов`язаний самостійно здійснювати будь-які розрахунки, які стосуються визначення обсягів спожитої споживачем електричної енергії, враховуючи те, що чинним законодавством України і умовами договору не передбачено права Постачальника електричної енергії не враховувати чи ставити під сумнів обсяги спожитої електричної енергії по споживачу, які передаються йому оператором системи розподілу. Поряд з цим, самі по собі обставини окупації с. Старовірівка, на яких розташовані об`єкти електроспоживання Відповідача не спростовують фактичне споживання поставленої Позивачем електричної енергії, яке підтверджено даними оператора системи розподілу, й відповідно, зустрічний обов`язок з оплати вартості прийнятого товару.
Отже, така обставина не є абсолютним доказом відсутності доступу до вузла (вузлів) комерційного обліку електричної енергії за визначеною адресою приміщень Відповідача, а також до приміщень Позивача, у тому числі час, з якого такий доступ втрачено. Отже. посилання Відповідача на те, що у період з 26.02.2022 по 08.09.2022 с. Сторовірівка було віднесене до тимчасово окупованої РФ території України не спростовує факту можливості споживання ел. енергії саме Відповідачем у спірний період.
7.1. Відповідачем на спростування факту споживання електричної енергії у спірний період (квітень 2022 р.) не було надано до суду жодного доказу, як на підтвердження припинення своєї діяльності або введення простою в зв`язку з воєнними діями, які тривали за його місцезнаходженням (с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області), про вимушений виїзд працівників підприємства з с. Старовірівка та зупинення з ними трудових відносин починаючи з 26.02.2022, що має бути підтверджено наказом по підприємству, а також повідомлення постачальника як сторони договору про виникнення аварійних ситуацій, знеструмлення або припинення електропостачання, так і на підтвердження відсутності електропостачання об`єктів Споживача в спірний період, пошкодження/руйнування електроустановок Відповідача до непридатного для споживання стану, а, навпаки із відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формування міститься інформація, що Відповідач є зареєстрованим, станом на сьогоднішній день, та продовжує здійснювати господарську діяльність за адресою: 63631, Харківська обл., Шевченківський р-н, село Старовірівка.
На адресу Позивача не надходило будь-яких заперечень з боку Відповідача щодо фактичного обсягу спожитої ним електричної енергії в спірний період. 
7.2. Скаржник зазначає, що територія с. Старовірівка Шевченківської селищної територіальної громади у спірний період дійсно визнана тимчасово окупованою в умовах воєнного стану, з чого вбачається, що положення статей 13 та 13-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” можуть бути поширені на такі території з урахуванням частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України, але не дивлячись на цей факт, у квітні 2022 року Кабінет Міністрів України не приймав рішення щодо застосування положень статті 13-1 цього Закону щодо територій, тимчасово окупованих починаючи з 24.02.2022 р.

III. Узагальнені доводи особи, яка подала заяву про приєднання до апеляційної скарги:
8. 31.03.2025 на адресу Східного апеляційного господарського суду від АТ “Харківобленерго”, місто Харків надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги, за змістом якої останній просить прийняти заяву про приєднання до апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду Харківської області від 13 лютого 2025 року у справі № 922/3304/24; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2024 р. у справі № 922/3304/24 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю та покласти судові витрати на Відповідача.
9. Заява мотивована зокрема тим, що:
- судом не взято до уваги, що з початком повномасштабного вторгнення РФ, трансформатор споживача перебував у стані без навантаження, віддачі електричної енергії далі не відбувалось, коефіцієнт потужності був малий, тому втрати навантаження на трансформатор набагато менше, ніж при звичайному режимі роботи та не залежать від споживання електричної енергії. З урахуванням умов Договору та нормативно встановленого обов`язку Оператора системи розподілу нарахування втрат холостого ходу трансформатора у квітні 2022 року є обґрунтованими та правомірними, та спростовує висновки;
- сам факт, що у період з 26.02.2022 по 08.09.2022 с. Сторовірівка було віднесене до тимчасово окупованої РФ території України не спростовує факту можливості нарахування втрат холостого ходу трансформатора саме Відповідачу у спірний період.

ІV. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:
10.Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс» у межах визначеного апеляційним судом строку наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, та зазначає, що:
10.1. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладання договору, що свідчить про відсутність документально підтвердженого факту укладення договору. Відповідачем не було підписано заяву-приєднання, Комерційну пропозицію, які є невід`ємними додатками до Договору про постачання та було фактично спожито електричну енергію, договір вважається укладеним на умовах Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №65-216 від 06.04.2022.
Суд першої інстанції встановив, що жоден документ, який міг би свідчити про прийняття умов договору Відповідачем, не надано Позивачем. Відповідно, вимоги щодо стягнення заборгованості, що базуються на підставі такого не доведення, є безпідставними.
10.2. В умовах окупації, неможливо організувати належну господарську діяльність. Окупаційний режим спричиняє як тимчасове припинення функціонування підприємств, так і повне блокування нормального ведення бізнесу через обмеження доступу до ресурсів, інфраструктури та ринків збуту. Як наслідок, споживання електроенергії Відповідачем практично не могло мати місце, що прямо заперечує розрахункове нарахування боргу за електроенергію -  вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості, що базуються на припущенні про нормальне споживання електроенергії, не можуть бути задоволені, оскільки в умовах окупації така діяльність була фізично неможливою.
Принцип справедливості, закріплений у Конституції України та Цивільному кодексі, вимагає, щоб суд враховував реальні обставини ведення господарської діяльності, а не формальні нарахування, які не відповідають фактичному стану справ.
10.3. Позивачем не вказано, відповідно до яких саме положень ПКЕЕ він виконав розрахунок заборгованості відповідача у квітні 2022 року (зокрема, щодо технологічних втратах електроенергії у квітні 2022 року). Такий розрахунок вартості спожитої Відповідачем електроенергії у квітні 2022 року містить лише загальні суми споживання електроенергії відповідачем, тому неможливо дійти однозначного висновку про врахування Позивачем відомостей щодо пропорційного перерозподілу величини обсягу технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах відповідача, розрахованих з урахуванням "Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання" від 21.09.2013.
Розрахунковий метод, який використовує Позивач, є лише умовним та не може бути прийнятий як доказ фактичного споживання електроенергії, що відповідає вимогам об`єктивності та достовірності доказів, встановлених чинним законодавством (ст. 73 ГПК України).

V. Щодо процедури апеляційного провадження:
11. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 05.06.2025р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Медуниця О.Є.
12. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №922/3304/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025  (повний текст підписано 21.02.2025); встановлено учасникам справи строк до 01.04.2025 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи в строк до 01.04.2025 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України та призначено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025                                                 (повний текст підписано 21.02.2025) у справі №922/3304/24 в порядку письмового провадження, про що поінформовано учасників справи.
13. 31.03.2025 від Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків надійшла відповідь на відзив (заперечення).
14. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 приєднано заяву АТ “Харківобленерго”, місто Харків до апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025             (повний текст підписано 21.02.2025) у справі №922/3304/24, постановлено здійснювати їх розгляд у порядку письмового провадження.
15. 04.04.2025 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс», село Старовірівка надійшли додаткові пояснення в порядку ст.42 ГПК, за містом яких останній просить приєднати письмові пояснення до матеріалів справи; під час розгляду справи дослідити та надати оцінку доказам сторони відповідача, які додані до письмових пояснень; у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі № 922/3304/24 за позовом Приватного акціонерного товариства “Харківенергозбут” до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Старовірівський птахокомплекс” про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію – відмовити; залишити оскаржуване рішення - без змін.
Також Відповідач просить судові витрати покласти на Позивача (Апелянта).
16. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 апеляційне провадження у справі №922/3304/24 зупинено до закінчення розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 908/1162/23 та запропоновано сторонам у справі повідомити Східний апеляційний господарський суд про закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №908/1162/23, з наданням копії відповідного судового акту та поясненнями по суті спору з урахування висновків про застосування норм права касаційним судом.
17. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №922/3304/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 (повний текст підписано 21.02.2025) та призначено розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, про що поінформовано учасників справи шляхом надсилання копії цієї ухвали. Запропоновано учасникам справи до 25.10.2025 надати суду письмові пояснення по суті предмету апеляційного перегляду, з урахуванням правової позицій викладеної Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №908/1162/23.
18. Враховуючи викладене в п.п.11, 12 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Медуниця О.Є. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
19. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

VI. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
20. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, у зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», з 01.01.2019 року ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2018 року за № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року за № 1268.
21. На виконання пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.
22. ПрАТ «Харківенергозбут» як постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку та на умовах договору постачання універсальних послуг. Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ «Харківенергозбут»: zbutenergo.kharkov.ua.    
23. За твердженням Позивача, Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс» шляхом споживання електричної енергії подано заяву-приєднання (а.с.13 зворотна сторона – 14)  та акцептовано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 65-216 від 06.04.2022 року на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів (далі – договір, а.с.8 зворотна сторона – 11).
23.1. Згідно пункту 2.1 договору Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
23.2. Відповідно до пункту 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.
Пунктом 5.9 та пунктом 5.13 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника.
23.3. Споживач у відповідності до пункту 6.2 договору, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачання електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
24. Умовами пункту 3 Комерційної пропозиції № 1 (а.с.12-13) для малих непобутових споживачів передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюються Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті «Призначення платежу» посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти перераховані за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати погашення як погашення існуючої заборгованості з найдавнішим терміном її виникнення. У разі заміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. Укладення сторонами та дотримання узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду (п. 3 комерційної пропозиції).
Також пунктом 4 комерційної пропозиції встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.
25. Відповідно до наданого Позивачем Реєстру фактичних обсягів електричної енергії Відповідачем у квітні 2022 року спожито 3282 кВт*год (а.с.17). На підставі даних від АТ «Харківобленерго» Позивачем проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів, сформовано рахунок за електричну енергію за квітень 2022: у сумі 11603,84 грн., ПДВ 20 % 2320,77 грн., разом з ПДВ 13924,61 грн (а.с.17 зворотна сторона -18).
26. У позовній заяві Позивач наполягає, що рахунок за квітень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії були відправлені засобом поштового зв`язку 16.11.2023 року, а відтак позивач рахує, що строк оплати по рахунку за квітень 2022 року спливає - 23.11.2023 року.
Втім, як вказує Позивач, Відповідачем не було здійснено оплату заборгованості за сформованим рахунком за квітень 2022 року.
За прострочення виконання зобов`язання, Позивач нарахував інфляційні втрати у сумі 375,96 грн. та 3% річних у сумі 250,80 грн (а.с.21).
Вище викладені обставини послугували    підставою для звернення Позивачем до суду для захисту прав та інтересів підприємства – позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.
27. Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.51-58) вказував, що не укладав ніяких договорів з Позивачем, а долучені до позовної заяви заява-приєднання та комерційна пропозиція не підписані ні одною зі сторін.
Відповідач також зазначав, що здійснює свою діяльність та розташовується у будівлі за адресою: Харківська область, Шевченківськии район, село Старовірівка.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року за № 309, вся територія с. Старовірівка, Шевченківської селищної територіальної громади з 26.02.2022 року по 08.09.2022 року віднесена до територій, що були тимчасово окуповані Російською Федерацією території України.
З огляду на ці обставини (окупація с. Старовірівка Шевченківської селищної територіальної громади з 26.02.2022 року), Відповідач стверджував, що у нього була відсутня як можливість ведення господарської діяльності, так і можливість здійснювати споживання електричної енергії у квітні 2022 року.
Враховуючи вищевикладені обставини, Відповідач зазначав, що покладення на нього обов`язку зі сплати поставленої електричної енергії у квітні 2022 року є неправомірним. Оскільки, на думку Відповідача, відсутні підстави для стягнення основного боргу, то і відсутні підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Крім того, Відповідач вказував, що вся сума боргу, яка є предметом позову, нарахована за квітень 2022 року, проте долучений до позову рахунок за електричну енергію за квітень 2022 року було сформовано у листопаді 2023 року.
28. Третя особа у своїх поясненнях  зазначала, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс», відповідно до пункту 4 Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 року за № 312 приєдналось до публічного договору АТ «Харківобленерго» - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (розміщений на офіційному сайті АТ «Харківобленерго»: www.oblenergo.kharkov.ua.) на умовах договору про постачання електричної енергії № 216 від 14.06.2004 року з додатками, в тому числі додатки № 11 та № 11 а «Схема для розрахунку платних витрат» та «Розрахунок витрат електричної енергії в мережах споживача».
28.1. З 01.01.2019, як на тому наголошує Третя особа, Відповідач продовжив споживання електричної енергії, проводив оплату послуг, підписував акти приймання-передачі, що свідчить про акцептування договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 65-216 (копії платіжних інструкцій від 08.02.2022 № 9447364374, від 11.02.2021 № 8483121830, від 11.01.2021 № 3653060122), саме на підставі договору про постачання електричної енергії та на підставі технічних документів.
28.2. З початком повномасштабного вторгнення РФ, трансформатор споживача перебував у стані без навантаження, віддачі електричної енергії далі не відбувалось, коефіцієнт потужності був малий, тому втрати навантаження на трансформатор набагато менше, ніж при звичайному режимі роботи та не залежать від споживання електричної енергії.
28.3. Як вказує Третя особа, споживачем за квітень 2022 року не надавався звіт про покази засобів обліку електричної енергії, на підставі додатків № 11 та №11 а «Схема для розрахунку платних витрат» та «Розрахунок витрат електричної енергії в мережах споживача», відповідачу було нараховано обсяг технологічних втрат електричної енергії (втрати холостого ходу трансформатора в ТМ і ЛЕП) у квітні 2022 року в кількості 2 626 кВт*год. Розрахунок платних втрат електричної енергії в мережах, які наведені у додатку №11a до договору, узгоджені сторонами, а відповідачу    проводились нарахування за розподіл електричної енергії відповідно до умов договору та норм діючого законодавства, в тому числі на підставі “Методики по визначенню витрат електроенергії в трансформаторах і лініях електропередач”, затвердженою наказом Міненерговугілля України № 399 від 21.09.2013 року (чинна на теперішній час).
28.4. Третя особа, підтримуючи позицію Позивача, спирається на той факт, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс» входить до реєстру споживачів балансуючої групи Постачальника (ПрАТ «Харківенергозбут»), якому забезпечується розподіл електричної енергії мережами Оператора системи розподілу.
29. 25.12.2024 до суду надійшла заява Позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 32418), за змістом якої вказує, що ПрАТ “Харківенергозбут” було проведено перерахунок заборгованості по споживачу (Сільскогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Старовірівський птахокомплекс”), та встановлено, що    на день подання цієї заяви заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію зменшилася та складає: 11 141,39 грн. за квітень 2022 року, а нарахування 3% річних за період з 24.11.2023 року по 30.06.2024 року складає 211,20 грн. та інфляційні втрати за період з січня 2024 року по червень 2024 року складає 300,82 грн.
30. 26.12.2024 ухвалою Господарського суду Харківської області постановлено прийняти до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про зменшення розміру позовних вимог       (вх. № 32418 від 25 грудня 2024 року). Подальший розгляд справи № 922/3304/24 здійснювався в рамках ціни позову 11       653,41 грн., а саме: заборгованості в сумі    11 141,39 грн. за квітень 2022 року, 3% річних за період з 24 листопада 2023 року по 30 червня 2024 року в сумі    211,20 грн. та інфляційні втрати за період з січня 2024 року по червень 2024 року в сумі 300,82 грн.
31. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України та законодавства, що регламентуї постачання електричної енергії.

VІI. Оцінка апеляційного суду:
32. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), ст.15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)  можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.
33. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання прострочених (несплачених) грошових зобов`язань з оплати вартості спожитої електричної енергії за договором №65-216 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 06.04.2022, акцептованого шляхом подання заяви-приєднання та споживання електричної енергії. Невиконання Відповідачем умов договору щодо своєчасного проведення розрахунків за спожиту електричну енергію за квітень 2022 року зумовило застосування Позивачем передбачених законом та договором наслідків прострочення у вигляді нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.
34. Суть апеляційного перегляду полягає у перевірці обґрунтованості висновку місцевого суду про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення грошових коштів у світлі заперечень Позивача, які можуть бути зведені до таких тез:
- СТОВ «Старовірівський птахокомплекс» з 06.04.2022 року було автоматично переведено на постачання універсальних послуг ПрАТ «Харківенергозбут» за договором №65-216, а законодавство та умови договору не передбачають права постачальника самостійно коригувати або ставити під сумнів обсяги спожитої електроенергії, які надходять від оператора системи розподілу;
- посилання на окупацію території не підтверджені доказами припинення діяльності підприємства, введення простою, руйнування електромереж, припинення електропостачання, повідомлення постачальника чи заперечень щодо обсягів спожитої електроенергії. Водночас у ЄДР містяться дані про продовження підприємством господарської діяльності за своєю юридичною адресою;
- тимчасова окупація території сама по собі не є підставою для застосування положень статей 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки у квітні 2022 року Кабінет Міністрів України не приймав рішення про поширення цих норм на території, окуповані після 24.02.2022 року
та заперечень Третьої особи:
- суд не врахував, що із початком повномасштабного вторгнення трансформатор перебував у режимі без навантаження, віддача електроенергії не здійснювалась, коефіцієнт потужності був мінімальним, а тому фактичні втрати мали бути значно меншими, отже, нарахування втрат холостого ходу у квітні 2022 року є обґрунтованим та спростовує висновки суду;
- перебування с. Сторовірівка на тимчасово окупованій території з 26.02.2022 по 08.09.2022 не виключає можливості нарахування втрат холостого ходу трансформатора саме Відповідачу у спірний період.
35. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у даний період часу, зокрема, у квітні 2022 року, Відповідач зареєстрований за наступною адресою: с. Старовірівка, Шевченківський район, Харківська обл., 63631.
36. За визначенням ст. 93 ЦК місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
37. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглянув у касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у місті Мелітополі.
37.1. Предметом розгляду об`єднаної палати було питання застосування ч.2 ст. 13 та ч.2 ст. 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто, до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
37.2. Відповідно до п. 1, 3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
37.3. Так, у справі № 908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема виснував, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 № 2764-ІХ ч.3 ст. 1 Закону № 1207-VII було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених п.3 ч.1 ст. 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у п.3 ч.1 ст. 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
37.4. Як зазначила об`єднана палата КГС ВС, з 07.05.2022 ані п.7 ч.1 ст. 1-1, ані п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону № 1207-VII не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
37.5. Кабінет Міністрів України 06.12.2022 затвердив постанову «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
37.6. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, датою окупації Мелітопольської міської територіальної громади визначено 25.02.2022.
Однак, у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні п.1 ч.1 ст. 3 Закону № 1207-VII не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у п.1 ч.1 ст. 3 Закону № 1207-VII, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
38. З огляду на викладене у постанові по справі №908/1162/23, об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові по справі №910/9680/23 про поширення положень ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Об`єднана палата, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі №908/1162/23 про відмову в позові, зазначила про те, що підставою для відмови в позові у цій справі, враховуючи положення ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є заборона передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.
Колегія суддів враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі №908/1162/23 відповідно до положень ч.4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, оскільки правовідносини у справах є подібними за змістовим критерієм.
39. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України №309 від 22.12.2022, Шевченківська селищна територіальна  громада була тимчасово окупованою у період з 26.02.2022 року по 08.09.2022.
Аналогічні відомості містяться у наказі Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Крім того, колегія суддів вважає, що факт тимчасової окупації Шевченківської селищної територіальної  громади у період з 26.02.2022 року по 08.09.2022 є загальновідомою обставиною.
В свою чергу, Позивач не заперечує той факт, що борг за електричну енергію нараховано стосовно об`єктів, які розташовані на території Шевченківської селищної територіальної  громади за період, коли територія вже знаходилася під окупацією РФ.
40. Відповідно до ст. 13-1 Закону № 1207-VII її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені п. 3 ч.1 ст. 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у п. 3 ч.1 ст. 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Таким чином, враховуючи те, що  окупація територіяї місцезнаходження Відповідача у період з 26.02.2022 року по 08.09.2022 є загальновідомим фактом (підтвердженим до того ж Кабінетом Міністрів України), а також враховуючи положення ст. 13-1 Закону № 1207-VII, то у даний період не повинно було здійснюватись Позивачем постачання на окуповану територію товарів і послуг, в тому числі електричної енергії безвідносно до аспектів способу акцептування договору та обсягу навантаження трансформатору.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 11  653,41грн. з відповідача.
41. Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки Позивач не довів належними та допустимими доказами факту укладення між сторонами договору про постачання електричної енергії. Матеріали справи не містять підтвердження підписання заяви приєднання саме Відповідачем, а також будь-яких дій з його боку, які б засвідчували намір вступити у договірні відносини або приступити до їх виконання, зокрема – здійснення оплати.
Надані Позивачем відомості про можливе споживання електричної енергії у квітні 2022 року не є достатніми для встановлення фактичного обсягу споживання відповідачем, тим більше з огляду на обставини окупації території, що унеможливлювали здійснення господарської діяльності. Позивачем не підтверджено, що Відповідач у спірний період спожив навіть мінімальний обсяг електроенергії, а наведені розрахунки не містять чіткого посилання на застосовані положення нормативних актів та не дають змоги перевірити обґрунтованість визначеного розміру заборгованості.
За таких обставин апеляційний суд вважає висновки місцевого суду про недоведеність підстав і розміру заявлених вимог правомірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.
42. Апеляційний суд встановлює, що доводи Позивача та заперечення Третьої особи не спростовують висновків місцевого суду з огляду на такі обставини:
- Автоматичне переведення СТОВ «Старовірівський птахокомплекс» на постачання універсальних послуг ПрАТ «Харківенергозбут» за договором №65-216 не підтверджує фактичного укладення або виконання договору саме Відповідачем. Матеріали справи не містять доказів підписання договору чи заяви приєднання, а також будь-яких дій Відповідача, які б свідчили про прийняття на себе зобов`язань за договором або оплату спожитої електроенергії;
- факт тимчасової окупації території с. Сторовірівка у розглядуваний період формування стягуваної заборгованості достатньою мірою  спростовує факт легітимного постачання електричної енергії, як правової підстави для виникнення і існування у Відповідача зустрічного грошого зобов*язання з її оплати.
Таким чином, наведені Позивачем та Третьою особою доводи не спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність належних доказів укладення договору та обґрунтованого розміру заборгованості, а отже, не є підставою для задоволення позовних вимог.
43. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені Скаржником в апеляційній скарзі та Третьою особою в заяві про приєднання, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, з урахуванням мотивів даної постанови.
У зв`язку з цим, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків та заява АТ “Харківобленерго”, місто Харків про приєднання до апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків залишаються без задоволення, а переглядуване рішення без змін.
44. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржників витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та заяви про приєднання. 
Будь-яких інших витрат, передбачених ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України сторонами у відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.124 цього Кодексу до розгляду не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків та заяву АТ “Харківобленерго”, місто Харків про приєднання до апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків, на рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025  (повний текст підписано 21.02.2025) у справі №922/3304/24 залишити безе задоволення.
2. Рішення Господарського суду Харківської області від 13.02.2025  (повний текст підписано 21.02.2025) у справі №922/3304/24 залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», місто Харків та АТ “Харківобленерго”, місто Харків - за поданими ними апеляційною скаргою та заявою про приєднання відповідно.  
5. Постанова набирає сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови складено та підписано 21.11.2025р.

Головуючий суддя                                                                    Д.О. Попков

Суддя                                                                                           О.В. Стойка  

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця