ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/245/25 пров. № А/857/27172/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі № 380/245/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
суддя (судді) в суді першої інстанції – Гулик А.Г.,
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64грн та виплаченої 18.10.2024 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівський області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 за рахунок коштів Пенсійного фонду України компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64грн та виплаченої 18.10.2024, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду здійснило нарахування доплати пенсії у розмірі 7864,06 грн та 5734,58 грн згідно з розрахунками відповідно на загальну суму 13598,64 грн без її виплати, оформивши її як заборгованість, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою у порядку черговості за датою набрання законної сили рішенням суду, а саме 29.09.2020. 18.10.2024 на картковий пенсійний рахунок позивача надійшли кошти у сумі 13598,64грн, що відповідає нарахуванням на виконання зазначеного рішення суду. Про здійснення виплати відповідач повідомив позивача листами від 18.10.2024 №1300-5203-8/175265 та №1300-5203-8/175268. При цьому виплата зазначеної доплати пенсії проведена без нарахування та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати. Враховуючи те, що виплата доплати пенсії за рішенням суду від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20 у сумі 13598,64 грн проведена відповідачем без нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу, зокрема пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, передбаченої частиною другою статті 55 Закону № 2262-ХІІ, згідно якої нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, позивач 31 жовтня 2024 року звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області з заявою щодо здійснення у добровільному порядку нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за своєчасно не виплачену пенсію (13598,64 грн), нараховану на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 (набрало законної сили 29.09.2020), відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, з урахуванням індексу споживчих цін (інфляції) за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2024 року включно. Відповідач відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу при перерахунку пенсії, що стало підставою для звернення до суду із позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64грн за період затримки виплати пенсії з 01.01.2018 по 18.10.2024 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівський області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 за рахунок коштів Пенсійного фонду України компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64 грн за період затримки виплати пенсії з 01.01.2018 по 18.10.2024, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось із з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує, що нарахована сума доплати на виконання судового рішення виплачена позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами у межах виділених асигнувань. Зазначає, що в даному випадку відсутній факт несвоєчасної виплати та вини Головного управлінням щодо виплати нарахованої суми доплати на виконання судового рішення від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20, оскільки виплата сум, донарахованих за результатами проведеного перерахунку пенсії здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень статті 311 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 01 грудня 2000 року позивачу призначено довічну пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення при відповідній вислузі років (28 років), про що зазначено в протоколі про призначення пенсії за вислугою строків служби від 01.12.2000 та довідці №212 від 14.01.2020.
Головне управління ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду здійснило нарахування доплати пенсії у розмірі 7864,06 грн та 5734,58 грн згідно розрахунків відповідно на загальну суму 13598,64 грн без її виплати, оформивши її як заборгованість, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою у порядку черговості за датою набрання законної сили рішенням суду, а саме 29.09.2020.
18 жовтня 2024 року на картковий пенсійний рахунок позивача надійшли кошти у сумі 13598,64 грн, що відповідає нарахуванням на виконання зазначеного рішення суду. Про здійснення виплати відповідач повідомив позивача листами від 18.10.2024 №1300-5203-8/175265 та № 1300-5203-8/175268.
При цьому виплата зазначеної доплати пенсії проведена без нарахування та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Відповідач у листі-відповіді від 12.11.2024 за № 25254-27357/M-52/81300/24 зазначив, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 Головним управлінням виконано, оскільки доплату, нараховану на виконання рішення суду у розмірах 7760,06 грн та 5734,58 грн (разом 13598,64 грн) виплачено відомостями жовтня 2024 року. При цьому, довідкою від 08.11.2024 за № 4796 про доходи за жовтень 2024 року відповідач підтвердив, що мій дохід (розмір пенсії) за жовтень 2024 року складає 28624,37 грн, в т. ч. виплата за рішенням суду від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20 у розмірі 13598,64 грн.
Відповідач у листі-відповіді також зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20 на Головне управління ПФУ у Львівській області не покладено жодних зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів при перерахунку пенсії та про те, що підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати йому компенсації за несвоєчасну виплату сум пенсії за період моменту виникнення права на зазначені виплати по день їх фактичної виплати, звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті компенсації за період затримки виплати пенсії з 01.01.2018 по 18.10.2024 та з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 за період з 01.01.2018 до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто до 18.10.2024.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону №2050-ІІІ).
Така сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону № 2050-ІІІ).
Зі змісту статті 1 Закону № 2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
З метою реалізації Закону України № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
В силу п. 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159), його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Отже, наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.
За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Колегія суддів звертає увагу, що використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Такого ж правового висновку дійшов Верховного Суду у постановах від 14.05.2020 у справі №816/379/16 та від 30.09.2020 у справі № 280/676/19 та від 13.09.2021 у справі №639/3140/17.
Головне управління ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду здійснило нарахування доплати пенсії у розмірі 7864,06 грн та 5734,58 грн згідно з розрахунками відповідно на загальну суму 13598,64 грн без її виплати, оформивши її як заборгованість, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою у порядку черговості за датою набрання законної сили рішенням суду, а саме 29.09.2020.
18.10.2024 на картковий пенсійний рахунок позивача надійшли кошти у сумі 13598,64грн, що відповідає нарахуванням на виконання зазначеного рішення суду. Про здійснення виплати відповідач повідомив позивача листами від 18.10.2024 №1300-5203-8/175265 та № 1300-5203-8/175268.
Оскільки вказана сума коштів була виплачена позивачу без врахування компенсації втрати частини грошових доходів (частини пенсії) у зв`язку з порушенням строків її виплати, то позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести розрахунок та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу (пенсії) у зв`язку з порушенням строків виплат частини пенсії згідно судового рішення.
На виконання цього ж рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2018 та перераховано на картковий рахунок позивача кошти в розмірі 13598,64 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку на зазначену суму.
Отже, остаточна виплата позивачу доходу у вигляді пенсійної заборгованості за період з 01.01.2018 відбулась лише 18.10.2024, що свідчить про несвоєчасне нарахування та виплату сум пенсії.

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 31 липня 2024 року в справі № 480/1704/19 та від 21 серпня 2024 року в справі № 200/63/23, основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Тобто законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що право на компенсацію втрати частини доходу в особи пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Компенсація, передбачена Законом №2050-III і Порядком №159, виплачується саме у разі порушення строків виплати доходу, а не у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі судового рішення, несвоєчасного виконання рішення суду тощо.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у спосіб визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті компенсації за період затримки виплати пенсії з 01.01.2018 по 18.10.2024 та з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 за період з 01.01.2018 до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто до 18.10.2024.
Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі № 380/245/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний