Справа №345/6403/25 
Провадження № 2/345/234/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді   Онушканича В.В.
за участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Позивач вказує, що на час смерті батька він перебував у м. Києві на Майдані 2014 року. Після закінчення акцій протесту позивач залишився в м. Києві зі своїми друзями на роботі, що зробили більшість протестувальників.
Позивач стверджує, що фактично йому не було відомо про смерть батька. Вони ніколи не спілкувалися. Позивачу було два роки, коли батьки розлучилися. Батько зловживав спиртними напоями, аліменти на утримання позивача не сплачував. Коли позивач приблизно через рік повернувся з м.Києва, тоді йому стало відомо про смерть батька. При цьому родина батька стверджувала, що все своє майно він заповів своєму брату ОСОБА_4 , який проживав разом із ним у будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 брат батька, ОСОБА_4 , помер. Зі слів працівників селищної ради позивачу стало відомо, що його батько заповіту не складав. Брат батька ОСОБА_4 майно, належне батькові, не успадковував. Позивач, як син, належить до першої черги спадкоємців. До цього часу із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини ніхто не звернувся. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Заповіт від імені батька не посвідчувався.
У серпні 2025 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, але нотаріус роз`яснив, що позивачем пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач наголошує, що строк звернення до нотаріальної контори він пропустив з поважних причин. Ніхто на дане спадкове майно не претендує. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача – адвокат Сидор Я.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.
Представник відповідача – адвокат Крикун Т.О. подала до суду заяву, згідно якої відповідач не заперечує щодо встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, тобто з даним позовом згідний. Розгляд справи просить провести без її участі та участі відповідача.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.6).
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою в.о. державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори від 13.09.2025 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.5). 
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не був обізнана з нормами спадкового законодавства, які регулюють питання терміну подання заяви про прийняття спадщини, а також думав, що спадщину після смерті батька прийняв його брат.
Також суд враховує, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися, як порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
За таких обставин, з огляду на недопущення позбавлення позивача права власності на спадкове майно, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 206, 259, 263-265 ЦПК України, 

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк – три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 05.02.2026 року.

Головуючий