10.02.2026
Справа №489/8941/25
Провадження №2/489/375/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого – судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань – Горецькою П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
встановив.
Позивачі, через свою представницю – адвокатку Савицьку О.Е., звернулися до суду з позовом, яким просили визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 . Мотивуючи вимоги тим, що 12 серпня 1977 виконавчим комітетом Ленінської ради депутатів трудящих було видано ордер № 746 ОСОБА_6 (відповідальний наймач), сім`я якого складалася з 4 осіб: ОСОБА_1 (жінка), ОСОБА_7 (донька), ОСОБА_5 (син, відповідач по справі) на право зайняття 3 кімнат в окремій квартирі АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відповідальним квартиронаймачем стала ОСОБА_1 . Позивачі та відповідач зареєстровані у вищевказаній квартирі. ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 , та таким, який лише зареєстрований у вищезазначеній квартирі, проте, не проживає в ній вже майже п`ятнадцять років. Особистих речей відповідача у квартирі немає. Жодної матеріальної допомоги, зокрема, що сплати комунальних платежів та ремонту квартири, відповідач не надає. За період відсутності у квартирі АДРЕСА_1 , відповідач придбав власне житло. Відповідач квартирою не цікавиться, грошей на її утримання та сплату комунальних послуг не надає, але зніматися з реєстрації за вказаною адресою добровільно відмовляться, у звязку з чим позивачі змушені звернутися до суду з дійсним позовом. Реєстрація відповідача за вищевказаною адресою позбавляє позивачів, зокрема, оформлювати субсидію та створює побрели у нарахуванні плати за комунальні послуги та порушує їх право на вільне користування житлом.
Ухвалою суду від 06.11.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представниці позивачів надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів. Просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. 
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 
12 серпня 1977 виконавчий комітет Ленінської ради депутатів трудящих м. Миколаєва видано Ордер № 746 ОСОБА_6 , сім`я кого складається з 4 осіб: ОСОБА_6 (відповідальний квартиронаймач); ОСОБА_1 (дружина); ОСОБА_7 (донька); ОСОБА_5 (син), на право зайняття 3 кімнат у квартирі АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Позивачі зазначають, що після смерті ОСОБА_6 відповідальним квартиронаймачем стала ОСОБА_1 .
Згідно витягу про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 17.10.2025 за № 19.04-06/60783/2025, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .
Позивачі зазначають, що відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше 15 років, його особистих речей у квартирі немає. Відповідач квартирою не цікавиться, грошей на її утримання та сплату комунальних послуг не надає, але зніматися з реєстрації за вказаною адресою добровільно відмовляться. Вказане позбавляє можливості позивачів, зокрема, оформити субсидію та вільно користуватися квартирою. 
Норми права та мотиви їх застосування. 
Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Згідно до ч.2 ст. 327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені законом.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексуУкраїни «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців».
Відповідно до ст.72 Житлового кодексуУкраїни «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку».
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
20 вересня 2021 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №200/17337/17 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 р. у справі № 524/7927/16-ц, про те, що у позивача, який не є власником або наймачем, а членом сім`ї наймача кімнати в гуртожитку, не виникає права на звернення до суду з позовом про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 200/17337/17 наголосив на тому, що особа, яка на законних підставах вселилася в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована в ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду за захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
На підтвердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Відповідно до постанови Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №161/20415/19: підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.
З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Згідно витягу про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 17.10.2025 за № 19.04-06/60783/2025, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 є рідною донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
ОСОБА_7 зареєструвала шлюб 10 серпня 1991 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , вбачається, що ОСОБА_9 є рідною ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_9 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 .
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 17.10.2025, ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі Договору купівлі – продажу від 03.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Войтовською Ж.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 1207.
Згідно Акта про не проживання від 30.10.2025, складеного свідками 30.10.2025, ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_1 . Протягом останніх п`ятнадцяти років ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Його особистих речей в квартирі немає. Жодних ремонтних робіт у квартирі він не проводить. 
Як зазначає у своєму позові позивачка, їй необхідно позбавити відповідача права користування житловим приміщенням для зняття з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_5 права користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.
Щодо судових витрат. 
Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
вирішив:
позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням – задовольнити.
Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . 
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.
Позивачі: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП – невідомий.
Повний текст судового рішення складено «10» лютого 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева