ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року   Справа № 906/519/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
Головуючого судді Гудак А.В.
судді Олексюк Г.Є. 
судді Петухов М.Г. 
секретар судового засідання Новосельська О.В. 
за участю представників сторін:
прокурор: Гарбарук В.А. 
відповідача 1: не з"явився 
відповідача 2: не з"явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 20.11.2025 у справі №906/519/25 (суддя Тимошенко О.М., м.Житомир, повний текст складено 20.11.2025)
за позовом: Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави
до відповідача 1: Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області;
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг"
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, про повернення земельної ділянки

Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 20.11.2025 у справі №906/519/25 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" про ухвалення додаткового рішення, стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, заступник керівника Житомирської обласної прокуратури звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 20.11.2025 у справі №906/519/25 скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Кусто Агро Фармінг» про стягнення витрат на правничу допомогу.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 29.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Житомирської обласної прокуратури на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 20.11.2025 у справі №906/519/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28 січня 2026 року.
Прокурор в судовому засіданні 28.01.2026 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.
В судове засідання 28.01.2026 Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" свого представника не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило. 
Північно-західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
ВСТАНОВИВ:

1. Зміст рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, виходив із того, що при визначенні суми відшкодування необхідно застосовувати критерії реальності таких витрат, їх необхідності та розумності з урахуванням конкретних обставин справи, предмета спору та фінансового стану сторін. Оцінивши обґрунтованість і пропорційність заявлених витрат, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені частково (дві з трьох заявлених), а також беручи до уваги обставини виникнення спору, ступінь вини кожної зі сторін та значення справи для учасників процесу, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу є співмірними з наданими адвокатом послугами та фактичними обставинами справи. З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції визнав за необхідне задовольнити заяву ТОВ «Кусто Агро Фармінг» про стягнення витрат на правничу допомогу не в повному обсязі, а пропорційно розміру задоволених позовних вимог та постановив стягнути такі витрати у сумі 5 000,00 грн.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що спір у даній справі виник у зв`язку з порушенням вимог земельного законодавства та необхідністю захисту інтересів держави, у зв`язку з чим заступник керівника Житомирської окружної прокуратури звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням суду першої інстанції від 31.07.2025 у задоволенні позовних вимог було відмовлено, однак у подальшому Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 29.10.2025 скасував це рішення в частині відмови у задоволенні вимог про визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки і ухвалив нове рішення, яким позов прокурора задовольнив у цій частині. 
На думку апелянта, суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення про розподіл судових витрат, не врахував правові наслідки перегляду справи в апеляційній інстанції та фактичний результат її вирішення. Прокурор наголошує, що з урахуванням задоволення позовних вимог у апеляційному порядку відсутні правові підстави для покладення на орган прокуратури витрат на правничу допомогу відповідача-2, оскільки саме незаконні дії відповідачів зумовили виникнення спору та необхідність судового захисту інтересів держави.
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що суд першої інстанції формально застосував критерії реальності, необхідності та розумності витрат, передбачені процесуальним законодавством, не здійснивши належної оцінки обсягу фактично наданих адвокатом послуг, їх зв`язку з розглядом справи та співмірності із складністю спору і його значенням. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував, що позов був поданий в інтересах держави, а орган прокуратури діяв у межах наданих законом повноважень, без власного майнового інтересу, що також має істотне значення при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Прокурор також зазначає, що висновок суду першої інстанції про пропорційне відшкодування витрат на правничу допомогу ґрунтується на помилковому врахуванні часткового задоволення позовних вимог, оскільки остаточний результат розгляду справи був змінений апеляційним судом. За таких обставин, на переконання скаржника, додаткове рішення не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а застосований судом підхід до розподілу судових витрат суперечить завданню господарського судочинства та принципу справедливого балансу між сторонами.
Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Згідно ч.3 ст.263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Житомирської області із позовом до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг", в якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Новогуйвинської селищної ради №847 від 17.12.2021 "Про передачу в оренду СТОВ "Ліщинське" земельних ділянок під проектними польовими дорогами за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури";
- визнати недійсним договір оренди землі (проектних/польових доріг) №2 від 31.01.2022, укладений між Новогуйвинською селищною радою та СТОВ "Ліщинське" (правонаступник -ТОВ "Кусто Агро Фармінг") про передачу в оренду 22,9212 га земель, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області;
- зобов`язати ТОВ "Кусто Агро Фармінг" повернути Новогуйвинській об`єднаній територіальній громаді в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області 22,9212 га земель під проектними дорогами в межах полів сільськогосподарських угідь, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с.Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 відмовлено у задоволенні позову повністю.
05 серпня 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн до вказаної заяви додано детальний опис (наданих послуг) за договором про надання професійної правничої допомоги №23/25-КА від 15.12.2023 року по додатку №5 від 12.05.2025 року, виписка АТ «Акцент-Банк» по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг", платіжна інструкція №35289 від 05.08.2025 про сплату витрат на правову допомогу на суму 15 000,00 грн (а.с.117-121 т.1).
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.08.2025 вирішено розглянути заяву без повідомлення учасників справи та встановлено позивачу строк до 18.08.25 для подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (а.с.126 т.1).
18 серпня 2025 року до суду першої інстанції надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн від Житомирської окружної прокуратури, в яких вказано що до суду не надано доказів понесених витрат на послуги адвоката, не наведено їх розрахунку, витрати є значно завищеними та неспівмірними із складністю роботи адвоката, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт (а.с.1 т.2).
25 серпня 2025 року на запит суду апеляційної інстанції №906/519/25/4482/25 від 20.08.2025 матеріали справи №906/519/25 з супровідним листом №906/519/25 від 25.08.2025 надіслано до суду апеляційної інстанції (а.с.128 т.1).
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.25 у даній справі апеляційну скаргу Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 у справі №906/519/25 скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди землі (проектних/польових доріг) №2 від 31.01.2022 та зобов`язання відповідача повернути Новогуйвинській об`єднаній територіальній громаді в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області 22,9212 га земель під проектними дорогами в межах полів сільськогосподарських угідь, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі (проектних/польових доріг) №2 від 31.01.2022, укладений між Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області про передачу в оренду 22,9212 га земель, які знаходяться за межами населених пунктів с.Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" (код 34868532) повернути Новогуйвинській об`єднаній територіальній громаді в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області (код 04348303) 22,9212 га земель під проектними дорогами в межах полів сільськогосподарських угідь, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 у справі №906/519/25 залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" на користь Житомирської обласної прокуратури 4542 грн судового збору за подання позовної заяви та 6813 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь Житомирської обласної прокуратури 1514,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 2 271,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" 3 300,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 20.11.2025 у справі №906/519/25 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" про ухвалення додаткового рішення, стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач-2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що в ТОВ «Кусто Агро Фармінг» передбачаються судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн (п`ятнадцять тисяч гривень), що підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги №23/25-КА від 15.12.2023, додатком №5/2025 до договору від 12.05.2025, детальним описом про надані послуги, який буде надано до закінчення судових дебатів у справі. Поряд з цим, просив під час прийняття рішення у справі на підставі статті 129 ГПК України здійснити розподіл судових витрат в тому числі понесених відповідачем витрат на правову допомогу.
Крім того, з протоколу судового засідання №4863819 від 21.07.2025 у даній справі вбачається, що представником відповідача-2 до закінчення судових дебатів зроблено заяву про понесені витрати на допомогу 15000,00 грн та просив вирішити питання щодо розподілу витрат на правову допомогу (а.с.103-108 т.1). 
05 серпня 2025 року представник відповідача-2 з урахуванням строку (протягом п`яти днів після ухвалення судом першої інстанції рішення суду) встановленого приписами ч.8 ст.129 ГПК України з заявою про ухвалення додаткового рішення подав докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції детальний опис (наданих послуг) за договором про надання професійної правничої допомоги №23/25-КА від 15.12.2023 року по додатку №5 від 12.05.2025 року, виписка АТ «Акцент-Банк» по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг", платіжна інструкція №35289 від 05.08.2025 про сплату витрат на правову допомогу на суму 15 000,00 грн (а.с.117-121 т.1).
Згідно приписів п.3 ч.1, ч.2 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За змістом ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, в тому числі є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характер; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Дослідивши надані відповідачем-2 докази, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що надання правової (правничої) допомоги відповідачу-2 у справі №906/519/25 та представництво інтересів здійснювалось адвокатом Богословським С.В. на підставі договору про надання послуг в галузі права №25/23-КА.
Так, між ТОВ "Кусто Агро Фармінг" (далі - клієнт) та адвокатом Богословським С.В. (далі - адвокат) укладено договір від 15.12.2023 про надання послуг в галузі права №25/23-КА (а.с.56 т.1).
Згідно з п. 1.1. договору клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання клієнта надавати за плату послуги в галузі права в обсязі та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2 договору перелік послуг, які надаються клієнту, зазначений в розділі 2 договору.
Згідно розділу 2 договору, адвокат зобов`язується надавати клієнту за його окремими дорученнями наступні послуги в галузі права (основні послуги) протягом строку цього договору, зокрема представляти у встановленому порядку інтереси клієнта господарських судах України.
В силу п. 5.1. договору гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатками до цього договору.
Згідно з п. 5.2. договору клієнт погоджується здійснювати витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за даним договором.
Також 12.05.2025 між ТОВ "Кусто Агро Фармінг" (далі - клієнт) та адвокатом Богословським С.В. (далі - адвокат) укладено додаток № 5/2025 до договору від 15.12.2023 №25/23-КА про надання професійної правничої допомоги (а.с.85 т.1). Згідно з п.1 вказаного додатку, винагорода за надання правової допомоги згідно договору №25/23-КА від 15.12.2023 по додатку № 5/2025 від 12.05.2025 у справі № 906/519/25, що перебуває в провадженнi Господарського суду Житомирської областi за позовом заступника керiвника Житомирської окружної прокуратури до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Кусто Агро Фармінг» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки складає 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. Вказана сума не може бути зменшена. Акт виконаних робіт клієнт отримує після остаточного рушення по справі, яке набуло законної сили. Розрахунки клiєнт здiйснює в безготiвковiй формi, згiдно наданих адвокатом реквiзитiв. В призначеннi платежу зазначається «витрати на правову допомогу згідно договору №25/23-КА вiд 15.12.2023 по додатку №5/2025 вiд 12.05.2025 року.
Відповідно до детального опису наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №25/23-КА від 15.12.2023 по додатку №5 від 12.05.2025, адвокатом Богословським С.В. надано ТОВ "Кусто Агро Фармінг" наступні послуги: попереднє вивчення матеріалів, формування правової позиції, консультування 2 год.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики, підготовка заяв та клопотань., подання їх до суду 3 год.; підготовка відзиву на відзив, подання його до суду 6 год.; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях. Всього 11 годин, без врахування часу судових засідань. Клієнт ТОВ "Кусто Агро Фармінг" та адвокат Богословський С.В. дійшли згоди, про встановлення гонорару адвоката в розмірі 15 000,00 грн, які сплачені адвокатові в повному обсязі згідно платіжної інструкції №35289 від 05.08.2025 (а.с.119 т.1).
Згідно платіжної інструкції №35289 від 05.08.2025, ТОВ "Кусто Агро Фармінг" сплатило адвокату Богословському С.В. 15 000 грн призначення платежу витрати на правову допомогу згідно договору №25/23-КА від 15.12.2023 по додатку №5/2025 від 12.05.2025 (а.с.120 т.1).
З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Богословським С.В. подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву (а.с.47-57 т.1), заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с.58-61 т.1), заяву про вступ у справу як представника (а.с.62-63 т.1), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.78-79 т.1) та прийнято участь у судових засіданнях 08.07.2025 та 21.07.2025, що підтверджується протоколом судового засідання №4806564 від 08.07.2025 (а.с.92 т.1), №4863819 від 21.07.2025 (а.с.103-108 т.1).
Таким чином, вищевказані подані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75 - 78 ГПК України та є належними доказами (належно оформлені) того, що відповідачу-2 надано професійну правничу допомогу у даній справі у суді першої інстанції адвокатом Богословським С.В., згідно договору про надання послуг в галузі права №25/23-КА від 15.12.2025, що в силу ст.126 ГПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви та необхідність відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах: фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12).
У постанові від 20.11.2020 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/13071/19 звернуто увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу "pacta sunt servanda" та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
Отже, у даній справі вартість правових послуг, що надаються замовнику встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником відповідача-2 часу, а отже, розмір витрат на правничу допомогу є визначеним, та становить 15 000,00 грн.
Поряд з цим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурором 18.08.2025 до суду першої інстанції подано заперечення на заяву ТОВ «Кусто Агро Фармінг» про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому просив у задоволенні заяви ТОВ "Кусто Агро Фармінг" про стягнення витрат на правничу допомогу, відмовити. В обґрунтування вказаного заперечення прокурор посилається на те, що з договору про надання правничої допомоги від 15.12.2023 відсутні умови щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, а саме погодинної оплати або фіксованого розміру. У детальному описі наведенні послуги, які фактично не надавалися відповідачем, зокрема, необґрунтованим у даному випадку є пункт щодо підготовки клопотань та заяв і подання їх до суду, оскільки будь-які клопотання та заяви з процесуальних питань відповідачем не подавалися. Враховуючи викладене, необґрунтованим і є відповідне зазначення відповідачем понесених витрат на опрацювання законодавчої бази і вивчення судової практики для подачі таких заяв і клопотань. Також, безпідставним є і зазначення в детальному описі тривалого часу для підготовки відзиву на позов, оскільки, як уже зазначалося у відповіді на відзив, у ньому не спростовується та не заперечується жодної конкретної підстави позову прокурора, не наводится жодного аргументу чи доводу. У відзиві лише описується загальний порядок формування відповідних земель комунальної власності у земельні ділянки та порядок і умови їх передачі в оренду згідно Земельного кодексу України, та необґрунтовано стверджується, що позов прокурора є безпідставним та необґрунтованим. Поряд з цим, прокурор звертає увагу, що пунктом 3.1. договору передбачено, що про виконання доручення за даним договором адвокат надає клієнтам акт прийому-передачі послуг. Проте, представником відповідача акту прийому-передачі надано не було. Враховуючи викладене, наразі відсутні необхідні та передбачені договором докази належного виконання адвокатом робіт за договором у справі №906/519/25. Отже, оскільки представником відповідача-2 не надано до суду належних та допустимих доказів понесених ТОВ "Кусто Агро Фармінг" витрат на надання професійної правової допомоги у справі №906/519/25, у їх стягненні має бути відмовлено.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи прокурора необґрунтованими, враховуючи наступне.
Посилання прокурора на відсутність у договорі про надання правничої допомоги від 15.12.2023 умов щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не свідчить про відсутність підстав для відшкодування витрат. Розмір гонорару визначається за домовленістю сторін і може бути конкретизований не лише в тексті договору, а й у додаткових угодах, рахунках, актах або інших документах, що підтверджують обсяг та вартість наданих послуг. 
Колегія суддів зазначає, що у п.5.1 договору визначено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатком до цього договору.
У додатку до договору №5/2025 від 12.05.2025 зазначено, що винагорода за надання правової допомоги згідно договору у справі №906/519/25 складає 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн, тобто сторонами встановлений фіксований розмір гонорару. 
Поряд з цим, суд бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). 
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу, конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Приписами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що розмір винагороди адвоката визначається за домовленістю сторін, при цьому не встановлюється обов`язку сторін договору розкривати або деталізувати механізм формування фіксованого гонорару чи наводити окреме обґрунтування його розміру. 
Отже, визначення сторонами винагороди за надання правової допомоги у додатку до договору №5/2025 від 12.05.2025 у фіксованій сумі 15 000,00 грн є належним способом погодження гонорару та не потребує додаткового розрахунку. Тобто, факт погодження сторонами фіксованого розміру винагороди у додатку до договору є достатнім доказом визначеності та узгодженості гонорару, а доводи про необхідність додаткового обґрунтування чи розрахунку такої суми не ґрунтуються на нормах права.
Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що твердження прокурора про ненадання відповідачем окремих процесуальних послуг (подання клопотань та заяв) є суб`єктивною оцінкою прокурора та не спростовує факту надання правничої допомоги у справі в цілому. Підготовка правової позиції, аналіз матеріалів справи, формування відзиву, а також оцінка доцільності подання заяв чи клопотань є складовими професійної правничої допомоги незалежно від фактичного подання таких процесуальних документів до суду. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що адвокатом Богословським С.В. було подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву (а.с.47-57 т.1), заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с.58-61 т.1), заяву про вступ у справу як представника (а.с.62-63 т.1), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.78-79 т.1).
Доводи прокурора щодо необґрунтованості часу, витраченого на підготовку відзиву на позов, зводяться до оцінки змісту цього відзиву та незгоди з викладеною в ньому правовою позицією. Водночас закон не ставить відшкодування витрат на правничу допомогу в залежність від того, чи були доводи сторони визнані судом переконливими або такими, що спростовують позов. Витрати підлягають оцінці з точки зору їх реальності, необхідності та розумності, а не за критерієм результативності аргументації.
Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що посилання прокурора на відсутність акта приймання-передачі послуг, як на єдиний можливий та обов`язковий доказ виконання адвокатом робіт у цій справі є безпідставним і таким, що не враховує умов укладеного між сторонами договору. Як убачається з пункту 3 додатку до договору № 5/2025 від 12.05.2025, сторони прямо узгодили, що акт виконаних робіт надається клієнту після ухвалення остаточного рішення у справі, яке набрало законної сили. Таким чином, момент складання та надання акта був поставлений сторонами у залежність від завершення судового розгляду спору у даній справі по суті. Водночас остаточним судовим рішенням у даній справі, яке набрало законної сили та яким спір вирішено по суті, є постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2025. До ухвалення зазначеної постанови умови договору щодо надання акта виконаних робіт не могли бути виконані об`єктивно, оскільки визначена договором передумова є наявність остаточного судового рішення ще не настала.
За таких обставин на момент звернення відповідача-2 із заявою про ухвалення додаткового рішення 05.08.2025 остаточне рішення у справі ще не було ухвалене, а отже, відсутність акта приймання-передачі наданих правничих послуг не може розцінюватися як недоведеність факту їх надання або як невиконання адвокатом умов договору. Вказане свідчить про те, що доводи прокурора з цього приводу ґрунтуються на формальному тлумаченні договору та не враховують реальний зміст погоджених сторонами умов, а тому не можуть бути підставою для відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.
З урахуванням вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що твердження прокурора про відсутність належних та допустимих доказів понесення ТОВ «Кусто Агро Фармінг» витрат на професійну правничу допомогу ґрунтуються на формальному та вибірковому тлумаченні умов договору. Надані відповідачем докази у своїй сукупності підтверджують факт отримання правничої допомоги та понесення відповідних витрат відповідачем-2 у межах справи № 906/519/25 в суді першої інстанції, а тому правові підстави для відмови у їх стягненні відсутні.
Крім того, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин того, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції не відповідає критеріям необхідності, обґрунтованості та розумності або ж вказані витрати завищені, а тому доводи прокурора в цій частині суд вважає безпідставними.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не враховано, що ТОВ «Кусто Агро Фармінг» не є стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, колегія суддів вважає безпідставним, враховуючи наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Житомирської області із позовом до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" про визнання незаконним та скасування рішення Новогуйвинської селищної ради №847 від 17.12.2021 "Про передачу в оренду СТОВ "Ліщинське" земельних ділянок під проектними польовими дорогами за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури"; визнання недійсним договору оренди землі (проектних/польових доріг) №2 від 31.01.2022, укладений між Новогуйвинською селищною радою та СТОВ "Ліщинське" (правонаступник - ТОВ "Кусто Агро Фармінг") про передачу в оренду 22,9212 га земель, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області; зобов`язання ТОВ "Кусто Агро Фармінг" повернути Новогуйвинській об`єднаній територіальній громаді в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області 22,9212 га земель під проектними дорогами в межах полів сільськогосподарських угідь, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с.Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 відмовлено у задоволенні позову повністю.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.25 у даній справі апеляційну скаргу Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 у справі №906/519/25 скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди землі (проектних/польових доріг) №2 від 31.01.2022 та зобов`язання відповідача повернути Новогуйвинській об`єднаній територіальній громаді в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області 22,9212 га земель під проектними дорогами в межах полів сільськогосподарських угідь, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі (проектних/польових доріг) №2 від 31.01.2022, укладений між Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області про передачу в оренду 22,9212 га земель, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" (код 34868532) повернути Новогуйвинській об`єднаній територіальній громаді в особі Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області (код 04348303) 22,9212 га земель під проектними дорогами в межах полів сільськогосподарських угідь, які знаходяться за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 у справі №906/519/25 залишено без змін та здійснено розподіл судових витрат, зокрема стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" 3 300,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Тобто, рішення Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 у справі №906/519/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Новогуйвинської селищної ради №847 від 17.12.2021 "Про передачу в оренду СТОВ "Ліщинське" земельних ділянок під проектними польовими дорогами за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури", залишено без змін.
05 квітня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення СТОВ "Ліщинське" на підставі рішення щодо реорганізації. Правонаступником СТОВ "Ліщинське" визначено ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Опіка" (код ЄДРПОУ 33168020) (а.с. 23 т.1).
28 червня 2024 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Опіка" на підставі рішення щодо реорганізації. Правонаступником даного ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Опіка" визначено ТОВ "Кусто Агро Фармінг" (код ЄДРПОУ 34868532) (а.с.25 на звороті т.1).
Отже, як вбачається з матеріалів справи, СТОВ «Ліщинське», як первісний набувач права оренди земельних ділянок на підставі рішення № 847 від 17.12.2021, припинено 05 квітня 2023 року у зв`язку з реорганізацією. При цьому правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків СТОВ «Ліщинське» визначено ТОВ «Сільськогосподарське підприємство “Опіка”». Надалі, 28 червня 2024 року, припинено і ТОВ «Сільськогосподарське підприємство “Опіка”», а його правонаступником у повному обсязі визначено ТОВ «Кусто Агро Фармінг».
Таким чином, позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення Новогуйвинської селищної ради № 847 від 17.12.2021 «Про передачу в оренду СТОВ “Ліщинське” земельних ділянок під проектними польовими дорогами за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури» безпосередньо стосується прав та законних інтересів ТОВ «Кусто Агро Фармінг» як кінцевого правонаступника особи, на користь якої було прийнято вказане рішення органу місцевого самоврядування.
За своєю правовою природою реорганізація юридичної особи є формою універсального правонаступництва. Відповідно до статей 104 та 107 Цивільного кодексу України, у разі припинення юридичної особи внаслідок реорганізації до правонаступника переходять усі права та обов`язки припиненої юридичної особи без будь-яких винятків, у тому числі права користування земельними ділянками, права оренди, а також похідні від них права й обов`язки процесуального характеру. Такий перехід прав не потребує повторного волевиявлення органу, який приймав первісне рішення, та не зумовлює припинення або переривання правовідносин, що виникли на його підставі.
Отже, правові наслідки рішення Новогуйвинської селищної ради № 847 від 17.12.2021 не припинилися у зв`язку з ліквідацією СТОВ «Ліщинське» чи ТОВ «Сільськогосподарське підприємство “Опіка”», а зберегли свою дію та перейшли до ТОВ «Кусто Агро Фармінг» як кінцевого правонаступника. Саме це товариство фактично реалізує набуті на підставі спірного рішення, і, відповідно, саме на нього спрямовані потенційні негативні наслідки у разі задоволення позовних вимог.
З урахуванням викладеного, позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення Новогуйвинської селищної ради № 847 від 17.12.2021 також об`єктивно та юридично стосується ТОВ «Кусто Агро Фармінг», оскільки саме це товариство є суб`єктом матеріальних правовідносин, що виникли на підставі спірного рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у підсумковій частині відзиву на позовну заяву (а.с. 48 на звороті т.1) представник відповідача-2 чітко та однозначно сформулював позицію сторони захисту, зазначивши, що позов заступника керівника Житомирської окружної прокуратури до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кусто Агро Фармінг» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки є передчасним, а також таким, що не спрямований на захист порушених прав чи законних інтересів держави або інших осіб. Наведене свідчить про те, що відповідачем-2 заявлено заперечення не лише щодо окремих аспектів позову, а щодо всієї сукупності позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів констатує, що відзив на позовну заяву містив сформовану та послідовну правову позицію відповідача-2, спрямовану на повне відхилення заявлених прокурором позовних вимог. За своїм змістом та процесуальним призначенням такий відзив не може вважатися формальним або таким, що не містить заперечень по суті спору, оскільки він виражав чітку незгоду відповідача-2 із задоволенням усіх позовних вимог та був спрямований на захист його прав та інтересів у даній справі.
Поряд з цим, колегія суддів враховує, що за результатом вирішення спору у даній справі в суді апеляційної інстанції постановою від 29.10.2025, апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, а рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди землі №2 від 31.01.2022 та зобов`язання відповідача повернути 22,9212 га земель, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено. В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 31.07.2025 у справі №906/519/25 залишено без змін, зокрема в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Новогуйвинської селищної ради №847 від 17.12.2021 "Про передачу в оренду СТОВ "Ліщинське" земельних ділянок під проектними польовими дорогами за межами населених пунктів с. Двірець, с. Сінгури".
Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вищевказаною постановою суду апеляційної інстанції з Житомирської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" з урахуванням пропорційно задоволених позовних вимог стягнуто 3 300 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 у даній справі набрала законної сили 29.10.2025.
Таким чином, прокурор погодився з висновками суду апеляційної інстанції у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 щодо розподілу судових витрат, зокрема стягнення з Житомирської обласної прокуратури на користь відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Кусто Агро Фармінг" витрат на правову допомогу в розмірі 3 300,00 грн з урахуванням пропорційно задоволених позовних вимог, в стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 6 700,00 грн відмовлено.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи витрати відповідача-2 на правничу допомогу в суді першої інстанції із урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат, колегія суддів, із урахуванням того, що позовні вимоги прокурора задоволено частково (дві вимоги задоволено, а в одній відмовлено) погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява ТОВ "Кусто Агро Фармінг" про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в розмірі 5000,00 грн.

5. Висновки за результатами апеляційного розгляду.
Таким чином, у апеляційній скарзі заступника керівника Житомирської обласної прокуратури не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції. 
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, суд апеляційної інстанції виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, суд апеляційної інстанції вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, дійшла висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування оскаржуваного додаткового рішення суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни додаткового рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури слід залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 20.11.2025 у справі №906/519/25 без змін.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 20.11.2025 у справі №906/519/25 без змін.
2. Справу №906/519/25 повернути Господарському суду Житомирської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "29" січня 2026 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя   Олексюк Г.Є. 

Суддя   Петухов М.Г.