ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 677/1968/24
Провадження № 22-ц/820/162/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Демчук В.М.
за участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Киричука С.В. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, Орган опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2025 року (суддя Вознюк Р.В.).
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та його представника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа, Орган опіки та піклування Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав. 
В обґрунтування позову зазначала, що з 24.07.2009 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 17.03.2023 у справі № 677/1307/22. 
В період шлюбу у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначала, що після розірвання шлюбу відповідач залишив дітей та переїхав на постійне місце проживання у с. Дружне Хмельницького району, з дітьми з того часу не спілкувався, не приїжджав до них, не телефонував, не цікавиться здоров`ям дітей, їх уподобаннями, обов`язки щодо виховання та утримання дітей поклав на позивача.
19.06.2024 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».
Вказувала, що тимчасово не працює, проживає з дітьми в. с. Рублянка Хмельницького району (будинок чоловіка), отримує на дітей допомогу, утримує дітей за рахунок ведення домашнього господарства, однак, це не дозволяє в повній мірі забезпечити матеріальний добробут дітей, інших доходів позивачка немає. 
Враховуючи викладене вище, просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на неправильне дослідження та оцінку доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує на те, що судом безпідставно не взято до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, доводи і пояснення позивачки, не враховано, що відповідач жодного разу не з`явився до суду, не подав заперечень проти позову, та не з`явився на засідання комісії органу опіки та піклування. 
На думку скаржниці, сукупність наданих нею доказів підтверджують факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. А тому, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав є помилковим. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Киричук С.В. підтримали апеляційну скаргу.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. 
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив, що сторони з 24.07.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 17.03.2023 у справі № 677/1307/22 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано. 
Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.
На підставі судового наказу Красилівського районного суду Хмельницької області у справі №677/1433/22 від 29.12.2022, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу).
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 19.06.2024, позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».
Згідно з довідкою №281 від 12.09.2024, виданою Виконавчим комітетом Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади №2024/008714586 від 23.07.2024, №2023/004809956 від 28.06.2023, №2023/004810343 від 28.06.2023, №2023/004810625 від 28.06.2023 неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 проживають з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_6 .
Відповідно до характеристики учениці 9-Б класу Антонінського ліцею ОСОБА_3 , дівчинка зарекомендувала себе як старанна, працелюбна та уважна учениця, навчається на достатньому та середньому рівні, цікавиться природничо-математичними предметами, активно працює на уроках, сумлінно виконує домашні завдання, допомагає однокласникам, має гарний загальний розвиток і багато читає, активно бере участь у громадському житті школи та класу, відповідально ставиться до доручень. Мати дівчинки приділяє належну увагу вихованню дочки, бере активну участь у житті класу. Характеристика не містить відомостей про невиконання чи неналежного виконання батьком своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до характеристики учня 6-А класу Антонінського ліцею ОСОБА_4 , хлопчик володіє навчальним матеріалом на середньому рівні, навчається в повну міру своїх сил; легко знаходить спільну мову з однокласниками, має багато друзів; поважає вчителів, дисциплінований; за характером скромний, стриманий, урівноважений, добрий і дружелюбний. Мати учня відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, регулярно відвідує батьківські збори й шкільні заходи, підтримує постійний зв`язок із класним керівником. Характеристика не містить відомостей про невиконання чи неналежного виконання батьком своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до характеристики учениці 3-Б класу Антонінського ліцею ОСОБА_5 , дівчинка дисциплінована, активна, доброзичлива й весела, опановує матеріал на достатньо-середньому рівні, потребує постійного контролю, на уроках уважна й налаштована на співпрацю, конфліктів із учителями та однокласниками не має, правил поведінки дотримується, на заняття не запізнюється, без поважних причин не пропускає, бере активну участь у шкільних заходах. Вихованням дівчинки займається лише мама. Батько не проявляє інтересу до успіхів і невдач дитини, не цікавився її справами.
Згідно з актом обстеження від 08.10.2024, оглянуто умови проживання дітей у будинку АДРЕСА_1 та встановлено, що для дітей створені задовільні умови для проживання, розвитку і виховання. Зі слів матері ОСОБА_1 батько їх спільних дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не підтримує спілкування з дітьми, взагалі не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні.
Відповідно до довідки старшого державного виконавця Хмельницького відділу ДВС у Хмельницькій області ЦМУ МЮ (м.Київ), заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на травень 2025 року становить 136869,85 грн.
Рішенням Виконавчого комітету Антонінської селищної ради Хмельницької області № 673 від 27.06.2025 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , та малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 » затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських права ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 
Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу відповідач залишив спільних дітей на позивача у с. Корчівка та переїхав на постійне місце проживання у Хмельницьку область. З того часу дітьми не цікавився, не приїздив до них, не телефонував, взагалі не приймав участі у вихованні та розвитку дітей, не цікавився їх станом здоров`я, не надавав допомогу на їх утримання, має заборгованість зі сплати аліментів.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення особи батьківських прав, при тому, що це є крайнім заходом впливу, оскільки позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в його діях. 
З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини першої-четвертої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьківських прав, передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.
Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року).
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
З огляду на викладене, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав. 
При цьому, суд першої інстанції, надаючи оцінку висновку органу опіки та піклування, правильно виходив з того, що такий висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дітей, з урахуванням того, що він не містить достатнього обґрунтування доведеності тривалої винної поведінки батька та доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. А тому, доводи апеляційної скарги про обґрунтованість такого висновку є безпідставними.
Не заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що відповідач жодним чином не намагається брати участь у спілкуванні та вихованні спільних дітей, оскільки судом не встановлено винної поведінки відповідача. 
Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.  
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 січня 2026 року.

Суддя-доповідач      І.В. П`єнта

Судді:        А.П. Корніюк

О.І. Талалай