Справа № 682/179/26
Провадження № 1-кп/682/55/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Славута 
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області - ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
потерпілої - ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Славута Хмельницької області кримінальне провадження № 12026244000000026 від 05.01.2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, без фактичного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання судимість за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.09.2025 року за ст.125 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень, штраф сплачений 21.11.2025 року,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 у порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до погіршення якості її життя та завдали психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, емоційної вразливості, дратівливої слабкості, застрягаємості на емоційно-негативних сімейних переживаннях, почутті приниженості гідності та образи.
Так, ОСОБА_4 період часу з травня 2025 по грудень 2025 року за місцем спільного проживання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічненасильство стосовно своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим його чотири рази притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства
Зокрема, 10.05.2025 року близько 20 год 40 хв за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що виражалося у образах, висловлюваннях словами нецензурної лайки, чим заподіяв шкоду психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_5 . Вказаними діями гр. ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП України.
Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2025 року ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.
21.06.2025 року близько 16 год 30 хв в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_6 вчинив повторно протягом року домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що виразилося в образах, висловлюваннях нецензурної лайки, внаслідок чого завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілої
Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень.
10.07.2025 року близько 14 год 00 хв в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав словами нецензурної лайки, шарпав за одяг, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 . Вказані дії вчинив повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.173-2 КУпАП України.
21.07.2025 року о 21:33 години ОСОБА_4 за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_5 , а саме умисно висловлювався в її сторону(образи, нецензурну лайку), чим завдав шкоди її психічному здоров`ю. Дане правопорушення вчинив повторно протягом року після накладення стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП України. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.173-2 КУпАП України.
Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.08.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 гривень.
21.07.2025 року близько 23:50 години за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав словами нецензурної лайки, погрожував розправою, внаслідок чого завдана шкода її психічному здоров`ю.
Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.08.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 гривень.
27.12.2025 року продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення психологічного насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , 27 грудня 2025 року близько 17 год 00 хв за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, ображав словами нецензурної лайки перебуваючи у нетверезому стані та порозкидав речі в квартирі, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 психологічне насильство, що спричинило психологічне страждання потерпілої та погіршення якості її життя.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у систематичному вчиненні психологічного насильства відносно подружжя, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України.
06.02.2026 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення за ініціативою потерпілої ОСОБА_5 . 
Умови угоди та її укладання не суперечать інтересам суспільства, сприяють забезпеченню швидкого судового провадження без заподіяння шкоди будь – чиїм інтересам. 
Обвинувачений повністю та беззаперечно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, відносно потерпілої за встановлених обставин. 
Потерпіла підтверджує факт примирення з обвинуваченим, здійснює акт його прощення в результаті вільного остаточноговолевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу.
Сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме за ст. 126-1 КК України. 
Потерпіла не має моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого.
Сторони дійшли взаємної згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ст.126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.75, ст.76 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання із випробуванням, визначається судом.
На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 , обмежувальний захід у вигляді проходження програми для кривдників.
Потерпіла та обвинувачений повністю погоджуються з даною мірою покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у систематичному вчиненні психологічного насильства відносно подружжя, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, здійснила акт прощення обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, цілком розуміє права, визначені у ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Суд переконався, що угода укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. 469, 471 КПК України; підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.
Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобіганню вчинення ним нових злочинів чи кримінальних проступків. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив вчинення злочину.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку та тяжкість вчиненого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк в 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Крім того, враховуючи поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає підставним застосувати до обвинуваченого відповідно до ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи у виді проходження програми для кривдників строком на три місяці.
Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований на підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2026 року, не змінювати до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 314-315, 374-376, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Угоду про примирення, укладену 06 лютого 2026 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один ) рік.
Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п.1,2, ч.3 п.2 КК України :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи відповідно до ст. 91-1 КК України строком на 3 (три) місяці:
- направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили не змінювати.
Речові докази - DVD - диск з вмістом відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції - зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.п.30).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим - виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;
прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя                       ОСОБА_1