Номер провадження: 33/813/197/26
Номер справи місцевого суду: 947/44203/25 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Соболєвої Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шулєвої Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 3 ст. 154 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
У С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №461124 від 16.07.2025 року встановлено, що 24.06.2025 року о 21:30 год., в м. Одеса по вул. Левітана, буд.№79 громадянка ОСОБА_1 (далі – особа, що притягується до адміністративної відповідальності), порушив правила утримання собак, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.154 КУпАП.
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1  звільнено від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП в силу малозначності, в порядку ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі – закрито. 

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги та заявлених клопотань
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокатом Шулєвою О.С. подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2025 року у справі №947/44203/25, а матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП повернути до ВП №4 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області - для подання до належного органу.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дана справа не підсудна до розгляду судом, так як чотири рази Київським районним судом м. Одеси матеріали даної справи повертались до органу поліції, а тому вважали, що по даній справі повинен приймати рішення орган поліції.
Вважали, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.38 КУпАП ухвалено оскаржувану постанову без урахування того, що строки на прятягнення до відповідальності ОСОБА_1 сплили.
Також зазначали, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено сторону захисту про час, день та місце судового засідання, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Явка в судове засідання 
Сторона захисту була повідомлена належним чином про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання, 29 грудня 2025 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява сторони захисту про розгляд апеляційної скарги без їх участі, тому враховуючи викладені обставини апеляційний суд вирішив проводити апеляційний перегляд справи без участі сторони захисту.

Позиція апеляційного суду
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за ч.3 ст.154 КУпАП України настає внаслідок утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) , що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Відповідно відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №461124 від 16.07.2025 року встановлено, що 24.06.2025 року о 21:30 год., в м. Одеса по вул. Левітана, буд.№79 громадянка ОСОБА_1 (далі – особа, що притягується до адміністративної відповідальності), порушив правила утримання собак, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.154 КУпАП.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції пришов до висновку, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.
Разом з тим, суд першої інстанції застосував ст.22 КУпАП, відповідно до якої при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, про можливість звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю правопорушення, з огляду на наступне.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими апеляційним судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи , а саме: ВАД №461124 від 16.07.2025 року встановлено, що 24.06.2025 року о 21:30 год., в м. Одеса по вул. Левітана, буд.№79 громадянка ОСОБА_1 (далі – особа, що притягується до адміністративної відповідальності), порушив правила утримання собак, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.154 КУпАП.
Рапортом старшого інспектора –чергового відділу поліції №4 (м. Одеса) Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області Ларіна О.С., відповідно до якого надійшло повідомлення про подію адмінстративного правопорушення (а.с.3).
Заявою ОСОБА_2 , відповідно до якої її донька ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження внасідок укусу собаки (а.с.4).
Поясненням ОСОБА_2 , згідно яких мешканка квартири АДРЕСА_1 на протязі останніх двох років доглядає за собакою з притулку, за згодою із старшою по будинку. 24.06.2025 року біля 21:30 год її донька ОСОБА_3 проходила повз дому де ОСОБА_4 вигулювала собаку без поводка та намордника, в цей момент вказана собака і вкусила її доньку за ногу, надалі її донці надано медичну допомогу про що проінформовано керуючу по будинку.
Копією висновка хірурга, педіатра від 24.06.2025 року встановлено, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на задній поверхні правого стегна поверхневі садна від укусу собаки, внаслідок чого надано медичну допомогу (а.с.8-9).
Поясненням ОСОБА_5 встановлено, що на їх придомовій території мешкає собака без породи,-Моллі, конкретного власника у неї немає, за собакою доглядає вона разом з ОСОБА_4 , мешканкою кв. АДРЕСА_2 . Враховуючи, що поведінка собаки є належної їй дозволяли гуляти без повідка та намордника. 24.06.2025 року о 21:30 год ОСОБА_4 вигулювала собаку на території будинку, біля мусорних баків проходила донька мешканки 76 квартири , в цей час ОСОБА_6 побігла до дівчини, після чого дівчина повідомила, що собака її вкусила за бедро. Надалі останньою було відшкодовано матеріальну шкоду потерпілій у розмірі 4120 грн.
Поясненням ОСОБА_1 встановлено, що на їх придомовій території мешкає собака без породи,-Моллі, конкретного власника у неї немає, за собакою доглядає вона разом зі старшою будинку ОСОБА_7 , мешканкою кв. АДРЕСА_3 . Враховуючи, що поведінка собаки є належної їй дозволяли гуляти без повідка та намордника. 24.06.2025 року о 21:30 год ОСОБА_4 вигулювала собаку на території будинку, біля мусорних баків проходила донька мешканки 76 квартири , в цей час Моллі побігла до дівчини, після чого дівчина повідомила, що собака її вкусила за бедро. ОСОБА_8 було відшкодовано матеріальну шкоду потерпілій у розмірі 4120 грн.
Враховуючи вищедосліджені докази, суд першої інстанції зробив вірний висновок про наявність вини в діях ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються:
1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;
2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом;
4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом;
5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 154 КУпАП.
В редакції, чинній станом на 07.11.2021 року ст. 154 КУпАП складалася з двох частин.
Диспозиція ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачала відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.
Диспозиція ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачала відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті та, відповідно, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП належав до компетенції судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
На підставі Закону України № 1684-ІХ від 15.07.2021 ст. 154 КУпАП була викладена в новій редакції та, станом на дату складання протоколу про адміністративні правопорушення ВАД №461124 від 16.07.2025року відносно ОСОБА_1 та розгляду справи Київським районним судом м. Одеси, складалася з трьох частин наступного змісту.
Так, ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачає відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
Частина 2 ст. 154 КУпАП - за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.
А частина 3 ст. 154 КУпАП - за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
З аналізу ст. 154 КУпАП в редакціях, що діяли відповідно до та починаючи з 08.11.2021 року, вбачається, що законодавець розширив коло правопорушень, за які настає відповідальність на підставі ч. 1 ст. 154 КУпАП, а також на підставі ч. 2 та 3 ст. 154 КУпАП за наявності відповідних кваліфікуючих ознак - відповідно, повторність вчинення протягом року та спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
При цьому, такі кваліфікуючі ознаки, в редакції ст. 154 КУпАП, що діяла до 08.11.2021 року, були об`єднані в одну частину - ч. 2 ст. 154 КУпАП та за вчинення таких правопорушень законодавцем визначається однаковий рівень відповідальності.
В редакції ст. 154 КУпАП, що діє, починаючи з 08.11.2021, рівень відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП, за наявності таких кваліфікуючих ознак, була розмежована, а тому ч. 2 ст. 154 КУпАП з 08.11.2021 року фактично була розділена на дві частини - ч. 2 ст. 154 КУпАП (за ознакою повторності вчинення протягом року), ч. 3 ст. 154 КУпАП (за ознакою спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну).
Разом з тим, ні Законом України № 1684-ІХ від 15.07.2021 року, ні будь-яким іншим законом, не внесені відповідні зміни щодо компетенції органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 154 КУпАП, а тому розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП наразі чітко не віднесений до компетенції будь-якого органу.
В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
При цьому, з комплексного та системного аналізу норм КУпАП правопорушення вбачається, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, які є більш суспільно-небезпечними за своїми наслідками, а також за наявності кваліфікуючих ознак та вищого рівня відповідальності, відноситься до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Як зазначалось вище, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП за наявності кваліфікуючої ознаки - спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, до внесення змін до ст. 154 КУпАП, відносився до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Після внесення змін відповідальність за вчинення таких правопорушень посилилась.
Крім того, санкція ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачає, накладення штрафу з конфіскацією тварин.
Згідно із ст. 41 Конституції України конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.
З огляду на вищезазначене, доводи апеляційної скарги, щодо підсудності даної справи органу поліції є не слушними, так як справи про адміністративне правопорушення передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, на думку суду апеляційної інстанції, мають розглядатися суддями відповідних районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів у порядку, визначеному КУпАП.
В цей же час, судом першої інстанції не було враховано, що подія адміністративного правопорушення відбулась 24.06.2025 року, а оскаржувану постанову ухвалено 03.12.2025 року, тому доводи апеляційної скарги, щодо не врахування строків для притягнення до адміністративної відповідальності сплили на час ухвалення оскаржуваної постанови є слушними, разом з цим апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП .
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 вчинила правопорушення 24 червня 2025 року, то строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув 24 вересня 2025 р.
Враховуючи, що правопорушення не є триваючим та на момент розгляду справи закінчилися, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки для накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягає закриттю саме з цих підстав.
Тому судом першої інстанції помилково було вирішено закрити справу за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, враховуючи викладене апеляційний суд це також вважає підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Як зазначив, ВАСУ в своїх правових висновках, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга адвоката Шулєвої О.С. підлягає задоволенню частково, а постанова судді Київського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2025 року скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нової постанови, якою слід закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Шулєвої Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2025 року - скасувати.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький