ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/280/26

30 січня 2026 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12025255320000502 від 09.07.2025 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області, громадянки України, українки, не працюючої, не заміжньої, з середньо освітою, учасником бойових дій, особою з інвалідністю будь-якої групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня не являється, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, –

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 09 жовтня 2025 близько 16 години 10 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Квіточка» по вул. Баранника, 46, с. Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області під час раптово виниклої словесної суперечки, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення ударів та завдання фізичного болю, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, нанесла два удари дерев`яною палицею в область лівої ділянки грудної клітки потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши своїми діями потерпілій фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень. 
Прокурор скерував до суду обвинувальний акт, в якому клопотав про розгляд кримінального провадження в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 , 22.01.2026 р. подала письмову заяву щодо згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та погодження на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні.
Обвинувачена  ОСОБА_3 уході дізнання визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, подала письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнає встановлені під час розслідування фактичні обставини і погодилася на розгляд кримінального провадження за її відсутності в спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлена з обмеженням її права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченої ствердив її захисник – адвокат ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом установлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви в добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом ураховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення доведене повністю, її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України – побої і мордування. 
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом установлено, що обвинувачена за медичною допомогою до лікаря нарколога не зверталася, але до лікаря психіатра зверталася, діагноз F70.0. Згідно висновку №799 від 26.12.2025 року, ОСОБА_3 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого їй правопорушення, не відмічалося проявів хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, а виявилися прояви легкої розумової відсталості з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами (F-70.1 за МКХ-10) - що не позбавляло її здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 хронічними психічними захворюваннями, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє прояви легкої розумової відсталості з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами - що не позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, приймати участь у проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
За місцем проживання обвинувачена характеризується посередньо, веде антигромадський спосіб життя.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченої, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявності обставин, що пом`якшують та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для її виправлення, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України. 
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні. 
На підставі зазначеного та керуючись ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1